VISKA 2006-1.indd - Veddige nu
VISKA 2006-1.indd - Veddige nu
VISKA 2006-1.indd - Veddige nu
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
S A M H Ä L L S M A G A S I N F Ö R F O L K E T R U N T V I S K A N N U M M E R 2 5 • 2 0 0 6 / 1 • Å R G Å N G 7 P R I S : 1 0 K R<br />
SPECIELLT<br />
BREV FRÅN BRASILIEN<br />
BOSSES HISTORISKA HÖRNA<br />
KURHELG MED KÖRSÅNG<br />
Tokiga Masar<br />
GÄNGET I GRUSGROPEN #15<br />
SÅNT SOM HÄNDER ANDRA
sidan 2 | ViSKA! <strong>2006</strong>/1<br />
En riktig bank<br />
med hemmaplan<br />
i <strong>Veddige</strong>!<br />
Tel 0340-66 60 40 www.varbergssparbank.se
Speciellt<br />
Detta <strong>nu</strong>mmer av ViSKA! är<br />
lite speciellt. Inte så att vi har<br />
ändrat något utan det hand-<br />
lar mer om läsekretsen. Vi<br />
kommer nämligen att dela<br />
ut detta <strong>nu</strong>mmer till våra<br />
folkvalda politiker i kom-<br />
munfullmäktige i Varbergs<br />
kommun. Vi som ligger bakom<br />
ViSKA! vill på vårt sätt hjälpa<br />
till att fästa våra politikers<br />
uppmärksamhet på <strong>Veddige</strong>.<br />
Det sägs ibland att den lokala politiska<br />
representationen styr hur mycket uppmärksamhet<br />
ett samhälle eller by får. Jag är helt<br />
övertygad att vår enda (?) representant från<br />
<strong>Veddige</strong> gör allt för <strong>Veddige</strong>, men det hade<br />
kanske inte skadat med fl er som kommer från<br />
<strong>Veddige</strong>? Hur aktiva är de politiska partierna<br />
här? Finns dom över huvud taget?<br />
VAD ÄR DET DÅ SOM FATTAS I VEDDIGE?<br />
Vi som bor här <strong>nu</strong> trivs uppenbarligen<br />
alldeles utmärkt och vi har det mesta av samhällsservice<br />
såsom vårdcentral, tandläkare,<br />
äldreboende och skola.<br />
Det som fattas är framtidstro och framförhållning.<br />
Väg 41 har legat som en bromskloss<br />
på utvecklingen i många år, <strong>nu</strong> när den<br />
äntligen verkar få en ny sträckning måste<br />
samhällsplaneringen ta fart.<br />
VI MÅSTE PLANERA för industrimark som<br />
skapar nya jobb, vi måste planera för bebyggelse<br />
både av villor och hyreshus, och det<br />
måste bli på platser som är attraktiva. Vi måste<br />
kunna ta emot utfl yttare från Göteborg och<br />
Borås. Då måste kommunikationerna passa,<br />
vi har redan pendelstation för tågtrafi k, det<br />
skulle gå alldeles utmärkt att bo i <strong>Veddige</strong>/<br />
Derome och jobba i Mark eller Borås. Göteborg<br />
ligger bara 50 mi<strong>nu</strong>ter bort och en pendelstation<br />
i Värö skulle också kunna komma<br />
<strong>Veddige</strong> till del.<br />
ALLA ÄR NOG MEDVETNA om att utan framtidstro<br />
och framförhållning tynar ett samhälle<br />
snart bort, föds det inga barn försvinner<br />
underlag för skola och fritidssysselsättningar.<br />
Vi har bra förutsättningar för att erbjuda ett<br />
rikt fritidsliv, men de fl esta anläggningar<br />
kom till innan kommunsammanslagningen<br />
och har <strong>nu</strong> stora behov av uppfräschning och<br />
renovering. Så behöver exempelvis idrottsplatsen<br />
förses med läktare, fl er planer och inhägnas.<br />
Idrottshallen behöver byggas ut/byggas<br />
nytt. Idag får inte alla intresserade tider där<br />
och publiken som vill se innebandy, volleyboll<br />
och innefotboll förbannar pelarna som<br />
tar bort sikten över planen. Musikintresserade<br />
behöver lokaler att vara i. Möjligheterna till<br />
ett rikt och varierat fritidsliv är också något<br />
som vägs in av tilltänkta nyinfl yttare.<br />
VEDDIGE ÄR EN ORT MED GAMLA ANOR, vi kan<br />
följa utvecklingen i Bosses historiska artiklar.<br />
Skall någon framtida ”Bo Ema<strong>nu</strong>elsson”<br />
kunna skriva om <strong>Veddige</strong> måste alla som har<br />
till uppgift att utveckla vårt samhälle inse att<br />
det inte går att bromsa sig in i framtiden.<br />
För framtiden, den är redan här…<br />
ViSKA! TACK TILL: INNEHÅLL:<br />
ViSKA! ges ut av <strong>Veddige</strong>Visionen, och distribueras gratis till<br />
hushåll i <strong>Veddige</strong>. Lös<strong>nu</strong>mmer säljes på Statoil. Pris: 10 kr.<br />
Ansvarig utgivare: Michael Enberg.<br />
Distribution: Egen.<br />
Redaktion:<br />
Arne Eriksson 0340-305 85, fax: 0340-303 09<br />
Bo Ema<strong>nu</strong>elsson 0340-302 55, bosse@veddige.<strong>nu</strong><br />
Hans Olsson 0340-302 90, hans@veddige.<strong>nu</strong><br />
Michael Enberg 0340-381 44, michael@veddige.<strong>nu</strong><br />
Sandor Olah 0340-649790, sandor@veddige.<strong>nu</strong><br />
Adress:<br />
ViSKA! c/o O.L.S.A. Viskastigen 46 , 430 20 <strong>Veddige</strong><br />
tel: 0340-64 97 90, fax: 0340-64 97 91,<br />
mobil: 0703-74 22 55, e-mail: viska@veddige.<strong>nu</strong><br />
Omslag: Våren i <strong>Veddige</strong> <strong>2006</strong>. Foto: Sandor Olah<br />
Tryck: Geson, upplaga: 2500 ex. Papper: Svanenmärkt.<br />
NÄSTA NUMMER: 19 JUNI <strong>2006</strong><br />
Ma<strong>nu</strong>sstopp 5 juni <strong>2006</strong>. Alla inlägg är välkomna.<br />
DONATION: BG 5113-7859<br />
Inbetalas till <strong>Veddige</strong>Visonens bankgirokonto.<br />
Betalningsmottagare: <strong>Veddige</strong>Visionen<br />
DEROME PIZZERIA<br />
EKLÖWS SUPERMARKET<br />
ELEKTRO EMANUEL<br />
HEMKÖP VEDDIGE<br />
J-O BYGG BOMILJÖ AB<br />
LISBETH HARALDSSON, MALMÖ<br />
MÖBELHÖRNET<br />
PEBE PRODUKTER AB<br />
STATOIL LENA OCH HANS OLSSON<br />
STRÄNGBETONG<br />
VARBERGS BOSTAD<br />
VARBERGS SPARBANK<br />
VARBERGSORTENS ELKRAFT EK.FÖR.<br />
VEDDIGE ÅKERI AB<br />
<strong>VISKA</strong>DALENS FÖRSÄKRINGSBOLAG<br />
VÄXTBODEN VEDDIGE<br />
SPECIELLT 3<br />
BREV FRÅN BRASILIEN 4<br />
BOSSES HISTORISKA HÖRNA 7<br />
KURHELG MED KÖRSÅNG 11<br />
TOKIGA MASAR 12<br />
GÄNGET I GRUSGROPEN #15 14<br />
SÅNT SOM HÄNDER ANDRA 19<br />
<strong>VISKA</strong>! FRÅGA 20<br />
ViSKA! <strong>2006</strong>/1 | sidan 3<br />
S P E C I E L LT<br />
Text : Michael Enberg
BREV FRÅN BRASILIEN<br />
Text & Bilder: Alva Ingegerd Salomonsson<br />
brev b brev b från B<br />
Hej!<br />
Ett st ort tack för den fi na artikeln om oss i förra <strong>nu</strong>mret av <strong>VISKA</strong>! Den var intressant<br />
att läsa och det var roligt att se det gamla gänget från <strong>Veddige</strong> Boule och bilden från SM.<br />
Vi la märke till att de har bytt tävlingsdräkt.<br />
I följebrevet till tidningen st od att ni gärna ville att vi skulle skriva och berätta om oss och<br />
vårt liv här i Brasilien. Här kommer en artikel om vårt nya liv. Vi skulle bli mycket glada<br />
om ni kunde spara <strong>VISKA</strong>! till i juni när vi planerar att resa till Sverige för att hälsa på.<br />
Vill ni att jag ska skriva i varje <strong>nu</strong>mmer? I så fall är det här<br />
lagom långt? Vad tror ni att människorna<br />
vill läsa om?<br />
NU HAR vi<br />
bott här i Ponta Negra<br />
i Natal i Brasilien i över två år och<br />
vi stortrivs. Många frågar vad det är som är<br />
så bra med Brasilien. På det brukar jag svara<br />
att det framför allt är tre saker: människorna,<br />
klimatet och prisnivån.<br />
MÄNNISKORNA är snälla, vänliga och hjälpsamma.<br />
För ett tag sedan var jag inne i Natal<br />
och visste inte var jag skulle ta bussen hem,<br />
så jag frågade en äldre herre. Han inte bara<br />
talade om vart jag skulle gå utan följde med<br />
till busshållplatsen och väntade tills rätt buss<br />
kom. Under väntetiden pratade vi med varandra<br />
och som alla brasilianare var han intresserad<br />
av varifrån jag kom och var jag bodde<br />
osv. Människorna här avskyr bråk och konfrontationer.<br />
De vill att alla ska vara vänner.<br />
Men detta för med sig att de är mycket konfl<br />
ikträdda. Som exempel kan jag berätta en<br />
episod när Erik tillsammans med en brasiliansk<br />
vän körde en Landrover, som vi är delägare<br />
i, till staden Fortaleza som ligger cirka 60<br />
mil härifrån. Jeepen var köpt där och en del<br />
fel skulle åtgärdas innan garantitiden gick ut.<br />
När de skulle hämta Landrovern så såg Erik<br />
att allt som skulle göras inte var gjort. Naturligtvis<br />
påpekade Erik det men på verkstaden<br />
tyckte man att det var klart. Erik stod på sig.<br />
Men vår brasilianske vän tyckte att det var så<br />
obehagligt att han sa att det kunde vänta till<br />
nästa gång! Typiskt brasilianskt att skjuta upp<br />
något obehagligt! Att man skulle behöva resa<br />
den långa resan fram och tillbaka en gång till<br />
sidan 4 | ViSKA! <strong>2006</strong>/1<br />
tänkte han inte på<br />
då. Brasilianarna lever<br />
för dagen och många gånger<br />
tycker jag att det är charmen med dem och<br />
att vi svenskar skulle lära oss av dem och inte<br />
alltid vara så eff ektiva och planera så mycket.<br />
Men det får vara måtta på allt.<br />
TROTS ATT DEN SVENSKA kronan har sjunkit i<br />
värde gentemot de fl esta valutor och allra mest<br />
gentemot den brasilianska realen, så är det<br />
billigt att leva här. Det fi nns alltid frukt och<br />
grönsaker som kostar mindre än fem svenska<br />
kronor. Oxfi lé kostar runt 60 kronor kilot.<br />
Kyckling brukar kosta omkring 10 kronor<br />
kilot.<br />
EN ANNAN SAK som är billigare här är fastighetsskatten.<br />
För vårt hus på cirka 225 kvadratmeter<br />
betalar vi ungefär 1000 kr om året och<br />
då ingår sophämtning tre gånger i veckan.<br />
Hade vi delat upp den summan på åtta gånger<br />
så skulle vi få betala betydligt mer eftersom<br />
man får 30% lägre avgift om man betalar allt<br />
på en gång.<br />
KLÄDKONTOT är betydligt mindre här än i<br />
Sverige eftersom vi helt enkelt inte behöver så<br />
mycket kläder. Inte heller har vi några uppvärmningskostnader<br />
eftersom temperaturen<br />
aldrig går under 22 grader, varken på dagen<br />
eller natten. För det mesta är det solsken men i<br />
maj, juni och juli kan det regna en del. Det kan
asilien ras ra ras rasilien ssilien<br />
s ilien<br />
komma en<br />
regndag som följs av<br />
en eller fl era solskensdagar. Någon gång<br />
kommer det en störtskur som varar en kvart,<br />
sedan skiner solen igen. Havet har en temperatur<br />
på mellan 25 och 28 grader året runt.<br />
För några månader sedan skaff ade vi en<br />
s w i m m i n g p o o l<br />
och la stenar i hela<br />
trädgården trots<br />
att vi bara har<br />
cirka 250 meter<br />
till stranden. Det<br />
är skönt att kunna<br />
svalka sig i poolen<br />
fl era gånger om<br />
dagen.<br />
M E L L A N<br />
NOVEMBER och<br />
april kommer<br />
c h a r t e r t u r i s -<br />
ter från Sverige<br />
hit. Ett par dar<br />
i veckan går vi<br />
på stranden och<br />
delar ut reklam för Viking Tour som är en<br />
resebyrå som ordnar utfl ykter för skandinaver.<br />
Det är trevligt att träff a och prata med<br />
svenskar. Erik är guide på en del turer och<br />
på kvällarna är jag på kontoret och säljer<br />
utfl ykter. Där fi nns också en minigolfbana<br />
Jag skickar en hälsning från vår nya<br />
swimmingpool där vi gottar oss på dagarna.<br />
och faktiskt en<br />
boulebana som<br />
Erik har byggt. Det<br />
är hans andra boulebana<br />
som han har byggt här i<br />
Ponta Negra.<br />
HÄROMDAGEN var Erik med på en djuphavsfi<br />
sketur. Fyra deltagare och tre besättningsmän<br />
åkte i<br />
en snabbgående<br />
daycruiser 20<br />
distansmi<strong>nu</strong>ter<br />
ut till djuphavet.<br />
Där fi nns mycket<br />
fi sk Tillsammans<br />
fi ck de över 100<br />
kg fi sk, tonfi sk<br />
och guldmakrill<br />
och fi skar som vi<br />
inte vet de svenska<br />
namnen på. Den<br />
största vägde<br />
mellan 25 och 30<br />
kg och det var Erik<br />
som drog upp den.<br />
Ett par dagar senare<br />
samlades de hemma hos oss tillsammans med<br />
sina kvinnor och åt en god fi skmiddag som ett<br />
par svenska fl ickor, som är utbildade kockar,<br />
lagade till. Jag har en känsla av att jag kommer<br />
att få höra berättas om denna fi sketur åtskilliga<br />
gånger framöver.<br />
ViSKA! <strong>2006</strong>/1 | sidan 5
Bosses histo<br />
Mina berättelser bygger på uppgifter från<br />
historisk litteratur men också mycket från<br />
gamla tidningsartiklar och berättad muntlig<br />
tradition. Det är alltså inget vetenskapligt<br />
dokument. Jag hoppas komma sanningen så<br />
nära som möjligt. Om någon har bevis, för att<br />
jag har skrivit något som är felaktigt, är jag<br />
tacksam för påpekande, så att jag kan rätta<br />
dessa felaktigheter i kommande tidningar. Ring<br />
mig, Bo Ema<strong>nu</strong>elsson (tel: 302 55) om Du har<br />
något intressant att berätta.<br />
GRÄNSEN MELLAN<br />
DANMARK OCH SVERIGE.<br />
HALLÄNDSKA<br />
GRÄNSMÄRKEN.<br />
De två sista <strong>nu</strong>mren av tidningen <strong>VISKA</strong><br />
har jag tagit ett steg tillbaka till 1500-talet<br />
för att få lite bakgrund till våra små gränskrig.<br />
Jag påstod, att förhållandet mellan Sverige<br />
och Danmark var fredligt under ca 22 år<br />
framåt i tiden efter det fördrag, som antogs<br />
vid ett möte i Brömse-bro 1541. Gustav Vasa<br />
eller Gustav I och kung Kristian III i Danmark<br />
hade en gemensam fi ende i den avsatte<br />
Kristian II, Kristian Tyrann, som försökte<br />
komma tillbaka till makten. Detta hot fi ck<br />
de två kungarna att hålla sams. Trots detta<br />
pågick det små skärmytslingarna vid gränsen<br />
mellan Halland och Västergötland, ofta<br />
iscensatt av de två landshövdingarna Lave<br />
Ulfstand i Varberg och Gustav Olsson Stenbock<br />
i Älvsborgs län. Mest rörde det sig om<br />
överträdelser vid jakt. De torde inte vara de<br />
sista, som har bråkat om sådant.<br />
Vi lämnar dessa båda kombattanter.<br />
Innan jag helt släpper dessa gränsfrågor, vill<br />
jag redovisa lite om den bit av gränsen, som<br />
berör <strong>Veddige</strong> socken. Jag fann på ett antikvariat<br />
en gammal bok från 1924 HALLÄNDSK A<br />
GR ÄNSMÄRK EN av Joh. Kalén. Den, som<br />
lämnat in boken till antikvariatet, har inte<br />
varit något vidare historieintresserad. Inte<br />
någon sida var uppskuren. Boken hade som<br />
ny kostat 5:25.<br />
Det var bara att ta fram brödkniven och<br />
börja sprätta upp boken för att se, vad den<br />
sidan 6 | ViSKA! <strong>2006</strong>/1<br />
kunde innehålla. Johan Kalén var en historieintresserad<br />
folkskollärare från Fagered, som<br />
levde 1865-1936.<br />
År 1991 kom det ut en bok Halländska<br />
RIKSGRÄNSEN av Bertil Karlsjö i samverkan<br />
med Hallands Skogskarlars Klubb. Det<br />
är än<strong>nu</strong> ett försök till dokumentation av den<br />
gamla gränsen mellan Danmark och Sverige.<br />
Boken bygger mycket på Kaléns iaktagelser. I<br />
denna artikel berörs endast den del av gränsen,<br />
som berör <strong>Veddige</strong> socken. I de fall, då<br />
Bertil Karlsjö anser, att Kalén har gjort något<br />
fel, anger jag detta.<br />
URKUNDER OCH<br />
ÖVRIGA KÄLLOR.<br />
Kalén börjar med en redogörelse över<br />
dem, som tidigare försökt berätta om dessa<br />
gränsmärken. Han är inte nöjd med någon<br />
tidigare publikation. Sedan anger han, vad<br />
han haft för källor. Dessa är följande:<br />
1. Den äldre VÄSTGÖTALAGEN med<br />
berättelsen om ko<strong>nu</strong>ngamötet på Danaholmen,<br />
då sex svenska och sex danska män<br />
nämndes att sätta ”riftir meller Sverikes ok<br />
Danmark”.<br />
Dessa tolv ombud satte sex stenar mellan<br />
rikena. Man tror, att denna gränsdragning<br />
utfördes mellan åren 1050-1056. Urkunden<br />
kallas Danaholmsfördraget.<br />
2. KONG WALDEMAR den Andens Jordebog.<br />
Denna märkliga urkund torde vara<br />
från förra hälften av 1200-talet. Den innehåller<br />
bland mycket annat en förteckning över<br />
gränsmärken mellan Halland och Sverige.<br />
Det är tydligt, att man i denna urkund ser<br />
gränsfrågan ur dansk-halländsk synpunkt.<br />
Den uppdragna gränslinjen avviker också på<br />
en del ställen från den, som svenskarna ansåg<br />
vara den rätta.<br />
3. VÄSTGÖTALAGEN. I de fl esta utgåvorna<br />
av Västgötalagen fi nns en förteckning<br />
över gränsmärken runt hela den del av Västergötland,<br />
där lagen gällde.<br />
4. URKUND nr. 4, som är biskop Brynolf<br />
i Skaras gränsbesiktning den 6 augusti 1481,<br />
hoppar jag här över, då den endast berör gränsen<br />
mellan Askims och Fjäre härader.<br />
5. SVENSK ARNAS GR ÄNSLISTA av 1554.<br />
På 1550-talet fördes dessa små gränskrig<br />
mellan Lave Ulfstand, länsherren i Varbergs<br />
län och Gustav Olsson Stenbock, länsherre<br />
i Elfsborgs län. Man försökte bilägga dessa<br />
tvister vid ett möte i Elfsborg. Före detta<br />
möte gjordes å bägge sidor noggranna undersökningar<br />
rörande gränsens rätta sträckning.<br />
Svenskarna hade sin lista färdig år 1554.<br />
6. DANSK ARNAS GR ÄNSLISTA av 1555.<br />
Danskarna gjorde sin gränsundersökning i<br />
början av 1555. Handlingarna förvaras <strong>nu</strong> i<br />
Danska Rigsarchivet.<br />
7. SVENSK A LISTAN av 1603. Någon<br />
enighet om gränsen uppnåddes aldrig på 1550talet.<br />
Tvisterna fortsatte. Därför kallades det<br />
till ett nytt möte i Elfsborg år 1603. Man hade<br />
även <strong>nu</strong> gjort förundersökningar med hjälp<br />
av edsvurna uppgiftslämnare. Kalén har här<br />
bara haft tillgång till den svenska listan. Han<br />
har inte känt till, om den danska listan har<br />
funnits bevarad.<br />
8. ÖV RIGA HANDLINGAR. Kalén har<br />
dessutom besökt lantmäterikontoren i Halmstad,<br />
Göteborg, Vänersborg och Jönköping<br />
och där studerat allt där befi ntligt material<br />
i kartor och handlingar. Det visar sig, att<br />
gränstvisterna fortsatte även efter 1645, då<br />
hallänningarna blivit svenskar. Nu var det<br />
inte tvister mellan två länder utan snare<br />
mellan direkt intresserade bönder. Kalén har<br />
dessutom studerat all tidigare utgiven litteratur.<br />
Han har varit mycket ute och diskuterat<br />
med åldringar i de trakter, där det rått delade<br />
meningar om gränsens dragning.<br />
Bråk om jaktmarkernas gränser tycks ha<br />
förekommit i alla tider. Det var dock inte<br />
bara jakten, som var viktig. På 1500-talet var<br />
inte våra berg kala, som de var i början på<br />
1900-talet. Vid gränserna fanns stora ek- och<br />
bokskogar. Skogens virke hade stor betydelse.<br />
Eken användes framför allt vid skeppsbyggeriet.<br />
Man behövde virke, när man byggde<br />
upp sina byggnader, och skogens produkter<br />
fi ck också tjäna som bränsle. En annan viktig<br />
orsak till kamp om ekskogen var användandet<br />
av ek- och bokollon som föda åt svinen.<br />
Det var viktigt att veta, var gränsen gick<br />
även, då man skulle skipa lag. Man måste veta<br />
inom vilket område ett brott hade begåtts.
B O S S E S H I S T O R I S K A H Ö R N A<br />
riska hörna<br />
författare: Bo Ema<strong>nu</strong>elsson<br />
Brottet skulle dömas inför den domstol, inom<br />
vars område det blivit förövat. Än<strong>nu</strong> viktigare<br />
var det vid gränser, som utgjorde gräns mellan<br />
länder med olika lagar. Om det skulle utdömas<br />
böter, måste man veta, vilken ko<strong>nu</strong>ng,<br />
som skulle uppbära dessa böter.<br />
Dråp förekom ofta i de ganska vilda<br />
gränstrakterna. Ibland kunde man inte fi nna<br />
dråparen. Brottet blev ouppklarat. Då fi ck det<br />
härad, där brottet begåtts, erlägga mansbot.<br />
Därför gällde det också att hålla ordning på<br />
häradsgränserna.<br />
Det fi nns ett sådant rättsfall. Det hände<br />
under den tid Halland hörde till Danmark, att<br />
en man blev ihjälslagen just på ett omtvistat<br />
område på gränsen mellan Viske härad i Halland<br />
och Marks härad i Västergötland. Dråparen<br />
lyckades hålla sig undan, och häradet<br />
dömdes att ”gälda mansbot”. I vilket härad<br />
hade detta skett? Markborna frånkände sig<br />
då all rätt till det ifrågavarande området och<br />
lyckades verkligen få det dithän, att Viske<br />
härads invånare måste lämna mansboten.<br />
Detta anfördes också mot Markborna,<br />
när de senare försökte göra anspråk på det<br />
omtvistade området. Platsen, där dråpet<br />
skedde, kallades sedan Mann Varpet.<br />
Rörande gränsens sträckning är det i regel<br />
så enligt Kalén, att de svenska kraven segrat<br />
nästan över allt, där tvist rått. Det är rätt vanligt<br />
att fi nna de äldre danska gränspunkterna<br />
ett stycke in i Västergötland och Småland.<br />
GRÄNSMÄRKENA I<br />
VEDDIGE SOCKEN.<br />
Kalén har märkt ut gränsmärkena med<br />
<strong>nu</strong>mmer på en karta. Han har sedan lagt ner<br />
mycket arbete på att tolka de gamla namnen.<br />
I de olika urkunderna har gränsmärkena olika<br />
stavning. Jag hoppar över allt detta och använder<br />
bara namnen i ”modern” tid. I några få fall<br />
har han utelämnat <strong>nu</strong>mmer på kartan. Det<br />
är, när han inte har kunnat binda märket till<br />
någon säker plats.<br />
NR. 76 FRU ÖN. Detta är ett säkert märke.<br />
Det är ön i St. Horredsjön (St. Hornsjön).<br />
Det är ett viktigt märke. I råmärket på Fru<br />
ön sammanträff ar 4 socknar, de halländska<br />
Idala, Frillesås och <strong>Veddige</strong> samt<br />
ViSKA! <strong>2006</strong>/1 | sidan 7
Horred i Västergötland. Där möts också 3<br />
härader. I Västergötland är det Marks härad<br />
och i Halland Fjäre och Viske härader.<br />
NR. 77 OX ABÅS. Gränsen går sedan till<br />
en liten udde på St. Horredssjöns södra strand.<br />
Tvärs över denna udde går en liten smal dalgång.<br />
Denna dalgång har rätt branta väggar.<br />
Kalén gissar, att betande kreatur sökte skydd<br />
i denna dal vid oväder. Därav namnet Oxabås.<br />
På vintern körde man förr genom Oxabåset,<br />
då vägen blev kortare tvärs över udden än<br />
runt den. Dessutom var isen mellan Fru ön<br />
och fastlandet ofta osäker.<br />
Bertil Karlsjö:Udden heter Hästbjär.<br />
Oxabås är inte den smala dalgång, som Kalén<br />
beskriver, utan en bredare lättframkomlig<br />
genväg för dem, som på vintern färdades längs<br />
sjöstranden.<br />
NR. 78 SYSTERLID. Här råder lite mer<br />
osäkerhet. Drar man en rak linje från nr. 77<br />
till nr. 79, passerar man i sluttningen vid<br />
torpet Kulla under Isakatoft i Horred en<br />
tydlig råsten. Kalén skriver, att det knappast<br />
kan vara någon större risk att identifiera<br />
stenen vid Kulla med det vid 1554 och<br />
1603 såsom gränsmärke upptagna Systerlid.<br />
Bertil Karlsjö: Detta gränsmärke har<br />
Kalén placerat 350 meter för långt åt söder.<br />
Vid Laga Skifte å Struxsjö Nr. 1 år 1914-<br />
1916 finns följande beskrivning. ”Röse vid<br />
Systerlid, kringskolad flat sten.” Avståndet<br />
till Galnasjö ås anges till 1039 m. Den flata<br />
stenen är ca 60 cm hög och står på nordsluttningen<br />
i den skarpa gränsvinkeln 300<br />
m söder om Struxsjö gård.<br />
NR . 79 G A LNA SIÖ RÖSE. Här är Kalén<br />
övertygad om, att detta röse alltid legat<br />
på samma plats på den höga berghällen.<br />
Striden mellan Lave Ulfstand och Gustav<br />
Olsson Stenbock kan ha gällt gränsen härifrån<br />
ner till Jonsjö. Däremot tycks andra<br />
kartritare och historieskrivare ha haft<br />
en uppfattning om, att detta röse flyttats<br />
vid något tillfälle. I en beskrivning till en<br />
karta över ”Ierlöfwa eller Weddige Öster-<br />
Skog” skriver en P. Wichman 1726 följande<br />
passus: ”Galnasiö Röse, hvilket står på ett<br />
högt berg och är allenast 27 åhr sedan upsat<br />
till det ändamåhlet at det skall skilja Vestergötlands<br />
och Hallands provincier från<br />
hvarandra, som doch salig Söderling 1697<br />
åhrs Charta helt annorledes uthtyder”.<br />
Kalén anser, att denne Söderling ritat in<br />
röset på fel plats. Röset har dock renoverats<br />
1699. I förra <strong>VISKA</strong>-tidningen hade vi en<br />
bild på detta röse.<br />
Bertil Karlsjös komplettering: På den<br />
topografiska kartan finns en triangelpunkt<br />
160,5 m ö h.<br />
NR. 80 MÄRKEBÄCKEN OCH MÄRKES-<br />
RÖR. Märkebäck betyder gränsbäck. Bolsjön<br />
ligger i Horreds socken. Från denna<br />
rinner en bäck ner till Veselången i Viskan.<br />
I vår tid utgör bara en kort sträcka av denna<br />
sidan 8 | ViSKA! <strong>2006</strong>/1<br />
bäck gräns mellan Halland och Västergötland.<br />
Om denna gräns har det rått delade<br />
meningar.<br />
Enligt den svenska listan av 1554 ansåg<br />
man att gränsen skulle följa bäcken ända ner<br />
till Veselången. Jonsjö säteri hamnade då i<br />
Sverige. På ett ställe korsas Märkebäcken<br />
av den urgamla landsvägen utmed Viskan.<br />
Vid denna punkt restes år 1699 ett råmärke,<br />
bestående av två stenar – allt enligt Wichmans<br />
karta av 1726. Detta märke kallas Märkesrör.<br />
Det stod kvar, när Kalén skrev sin<br />
bok 1924. Gränsmärket fanns på den smala<br />
remsan mellan landsvägen och järnvägen.<br />
Den här gränsen mellan Halland och Västergötland<br />
är av gammal hävd. Åtminstone<br />
år 1924 skötte Vägförvaltningen i Älvsborgs<br />
län landsvägen ända ner till Märkebäcken.<br />
Det innebar, att man passerade Jonsjö<br />
säteris ägor, trots att det länge räknats till<br />
Halland. I jordeboken av 1665 förs Jonsjö<br />
till Halland. Det är för övrigt om säteriet<br />
Jonsjö (Ionsryt 1300), som striden här rört<br />
sig. Det har växelvis förts till Halland eller<br />
Västergötland.<br />
Kjettel Claessons karta 1651 drar gränsen<br />
öster om Jonsjö, Söderling 1696 tar upp<br />
båda gränssträckningarna medan Wichman<br />
år 1726 åter förlägger Jonsjö i Västergötland.<br />
Hans gräns följer Märkebäcken. På Kaléns<br />
karta gör gränsen ett underligt hack för att<br />
få in Jonsjö i Halland, där det <strong>nu</strong> ligger.<br />
NR . 81 MEDELSNÄS. Det här märket<br />
kan vara svårare att hitta. Båda de äldre<br />
listorna nämner detta märke. I de yngre listorna<br />
är det bara den danska, som nämner<br />
detta märke. Den svenska anför Märkebäcken<br />
som gräns. Om gränsen från nr.79<br />
Galnasjö Röse till Nr. 92 Eksjö os har det<br />
stått strider. Sträckningen avgjordes slutligen<br />
genom en dom i Göta Hovrätt den 5<br />
juni 1702. På Söderlings karta av 1699 är<br />
båda parternas krav inritade. Tyvärr har<br />
Söderling fel placering av Galnasjö röse.<br />
Det blev västgötarnas krav, som segrade.<br />
Först längre fram i tiden lyckades hallänningarna<br />
få till en ändring, som återigen<br />
förde tillbaka Jonsjö till Halland. Det var<br />
då man fick det underliga hak, som gränsen<br />
<strong>nu</strong> har på Generalstabskartan.<br />
Gränsmärket NR . 81 MEDELSNÄS bör<br />
antingen vara vid den punkt, där Märkebäcken<br />
nådde ner till Veselången eller<br />
den punkt, där Jonsjös östgräns når ner<br />
till Viskan. Märket bör inte ligga i dagens<br />
strandlinje, då Veselångens yta vid mitten<br />
av 1800-talet sänktes med ca 4 m.<br />
Man har nämnt, att märket är en<br />
ste<strong>nu</strong>dde. Någon sådan finns inte. Tolkar<br />
man det som en udde, på vilken man lagt<br />
ett stenrös, kommer man nog sanningen<br />
närmare.<br />
På sommaren 1921 gjorde redaktör<br />
Albert Andersson (senare Sandklev) och<br />
Kalén ett besök på Jonsjö för att försöka<br />
reda upp frågan om Medelsnäs placering.<br />
De fick hjälp av dåvarande ägaren, riksdagsmannen<br />
Johan Larsson. Kalén anser,<br />
att man fann resterna av detta märke.<br />
Vid Märkebäcks utlopp böjer strandlinjen<br />
av utåt sjön, så att en udde eller ett<br />
näs har bildats. Det är den enda utbuktning<br />
på den annars raka stranden. Nere vid<br />
den gamla vattenlinjen fann de lämningar<br />
av ett röse. Platsen ligger ca 100 m frän<br />
landsvägen. Från detta röse kan man dra en<br />
raklinje över Märkesrör till Galnasjö Röse.<br />
Endast bottenlagret av röset finns kvar.Det<br />
består av ganska stora stenar, ditförda av<br />
människohand en gång i tiden.<br />
Det finns inga andra stenar i närheten.<br />
Röset spolierades så sent som på 1870talet,<br />
då dåvarande ägaren av Jonsjö företog<br />
en rättning av Märkebäcks förut mångkrokiga<br />
strömbädd, varvid den nygrävda<br />
bäcken kom att mynna vid röset. Där<br />
bäcken tidigare gått fram, skulle man <strong>nu</strong><br />
odla marken. Man behövde vissa fyllnadsmassor.<br />
Från röset kördes lassvis med sten.<br />
Säteriägaren, som nyss förut inköpt Jonsiö,<br />
var omedveten om den vandalism han<br />
begick. När han av äldre grannar fick veta,<br />
att stenhögen var ett gammalt röse, avbröts<br />
arbetet. Röset blev dock aldrig återställt i<br />
ursprungligt skick.<br />
Riksdagsman Larsson berättade vid<br />
detta tillfälle, att det inte fanns något annat<br />
röse utmed Veselångens tidigare strandlinje.<br />
Detta gamla röse är omnämnt redan<br />
på 1200-talet. Medelsnäs kan tolkas som ett<br />
näs, beläget på mitten av den 6 km långa<br />
Veselången.<br />
N R . 82 V E SE L Å NG E N. Siffran 82 är<br />
inte utsatt på kartan, då det inte är en<br />
bestämd punkt utan en del av den långa<br />
Veselången. Det finn olika tolkningar av<br />
namnet. Kalén ansluter sig till professor<br />
Hellquists teori. I Västgötalagen hette<br />
sjön Uisulangi. Visa är ett gammalt ord<br />
för Viskan. Hellquist säger, att namnet<br />
betyder Viskans långa sjö.<br />
NR . 83 HUFDA BERG, Nr. 84 Vadkärrsbäcken,<br />
Nr. 90 Broksjö och Nr 91 Broksjöbäck<br />
är den danska linje, som inte godkändes,<br />
varför jag hoppar över dessa punkter,<br />
delvis av platsbrist.<br />
NR . 85 SWA RTEH A LL. Detta märke är<br />
lätt att finna. Går man över Sjögrens marker<br />
i Hultahage in där åkern tränger sig in som<br />
en kil i bergspartiet, så finner man detta<br />
märke uppe på bergsklinten, utsatt med en<br />
sten och en kulturminnesskylt.<br />
N R . 86. T R Å NG E K L E V. Detta märke<br />
är på en annan bergklint och ligger ca 1<br />
km söder om Svartehall på åsens motsatta<br />
sluttning. Namnet betyder den trånga hålvägen<br />
(klyftan).<br />
NR. 87 ORMAE. Detta <strong>nu</strong>mmer finns inte
utsatt på kartan, beroende på att Kalén inte<br />
har kunnat identifiera det.<br />
NR . 88 HÖG A H Ä NGEFOR S. Utmed<br />
Viskan finns ett par åsar i väst-östlig riktning.<br />
Utmed den andra åsen från Viskan<br />
räknat störtar sig en bäck. Bäcken rinner i<br />
<strong>nu</strong>varande gränslinje, varför den är svår att<br />
upptäcka på kartor. Bäcken börjar i en liten<br />
damm, som på en karta över Drared år 1818<br />
kallas Slotts Dam. Bäcken faller ut i Dalabäcken<br />
efter knappt en halv kilometers lopp.<br />
Kalén påstår, att det vid dammen står höjdsiffran<br />
500 och vid ingången i Dalabäcken<br />
131, varför det skulle vara en höjdskillnad<br />
på 359. Detta måste vara alldeles fel. För det<br />
första har skolläraren räknat fel. Höjdskillnaden<br />
borde vara 369. Han nämner visserligen<br />
inte vilket längdmått han använder.<br />
Kanske är det en karta, där man använder<br />
aln eller fot. På en karta ser jag, att Eksjö<br />
ligger på 98,6 m och Dran på 7,1 m. Det är<br />
dock ganska säkert, att vi här har <strong>Veddige</strong><br />
högsta vattenfall.<br />
På två ställen övergår bäcken till verkliga<br />
fall (forsen hänger). Det är den övre av<br />
dessa hängande forsar som fått tjänstgöra som<br />
gränsmärke under namnet Höga Hängefors.<br />
Längst upp är ett dämme. Där finns idag kulturminnesskylten.<br />
Längre ner i bäcken finns stenfundamenten<br />
efter en kvarn, som en gång fanns här.<br />
Bertil Karlsjös komplettering: På en<br />
sträcka av 450 m är det en nivåskillnad av ca<br />
100 m. På krönet av branten finns rester av ett<br />
dammfäste. Därifrån stjälps vattnet utför en<br />
berghäll-forsen hänger-vilket har gett upphov<br />
till Hängefors.<br />
NR. 89 EKSJÖBERG. Från Broksjö i Västergötland<br />
till Eksjö, som till större delen<br />
ligger i Halland rinner en bäck. Danskarna<br />
ansåg, att gränsmärket (90) var vid denna<br />
bäcks utflöde från Broksjö.<br />
Norr om denna bäck finns en hög ås. På<br />
södra sluttningen är en klint (bergshöjd). Det<br />
är svenskarna gränsmärke, som de kallar<br />
Eksjöberg. Märket ligger på åsens rand ca 100<br />
m från norra stranden av Eksjö. Här fanns<br />
redan 1554 en ”tiäldra”, vad det <strong>nu</strong> är för<br />
någonting. Kalén menar, att namnet Eksjö<br />
tyder på, att det visst fanns ekskog här utmed<br />
gränsen en gång i tiden.<br />
Bertil Karlsjös komplettering: Eksjöberg<br />
är höjden norr om St. Eksjö med högsta<br />
punkten 148,4 m ö h.<br />
NR.92 EKSJÖ OS. Det är den punkt, där<br />
Ekån rinner ur sjön för att sedan i en vid<br />
båge söka sig genom Istorps socken ner till<br />
Veselången.<br />
Tag <strong>nu</strong> fram karta och kompass och ge<br />
Er ut och leta upp gränsmärkena, så bjuds<br />
Ni både på motion och nya vyer. Nästa gång<br />
skall jag försöka hitta tillbaka till 1600-talet,<br />
då det händer en del i <strong>Veddige</strong>.<br />
Stig Persson vid Svartehall<br />
ViSKA! <strong>2006</strong>/1 | sidan 9
Lite nytt och lite gammalt<br />
<strong>Veddige</strong> Bk möter <strong>2006</strong><br />
Vid årsmötet som <strong>nu</strong>mera hålls på hösten fick styrelsen i <strong>Veddige</strong><br />
Bk följande utseende:<br />
Ordf: Michael Enberg<br />
V.ordf: Gert Andersson<br />
Sekr: Alf Haraldsson<br />
Kassör: David Jagestrand<br />
Ledamot: Berith Thoren,ungdomsansv.<br />
Ledamot: Lena Karlsson,lotteriansv.<br />
Ledamot: Björn Vendelstrand<br />
Adjungerad: Anders Göök, samarb. <strong>Veddige</strong>/Derome dam.<br />
Suppleant: Jonathan Karlsson,spelarrepr.<br />
Suppleant: Thomas Alveflo<br />
DET ÄR NATURLIGTVIS styrelsen och hela <strong>Veddige</strong> Bollklubbs<br />
förhoppning att vi skall kunna locka veddigeborna att komma och<br />
titta på våra matcher.Herrseniorerna spelar även i år i div.5 norra.<br />
På herrsidan har vi fått två nya tränare.Dels Tobias Bengtsson som<br />
tar över efter Torbjörn Svensson.dels Tord Axelsson,som tar över<br />
utveclingslaget efter Michael Sturesson.På spelarfronten har vi<br />
tappat Damir Hadrovic och Jonas Elmnäs och till klubben har<br />
Jimmy Thoresen,Isa Luan,Tobias Carlssson och Daniel Pettersson<br />
kommit.Eventuellt kan någon mer bli aktuell,men det kommer i<br />
så fall att märkas när serien drar igång.<br />
PÅ DAMSIDAN är det lugnt,Per-Arne och hans tränarstab fortsätter<br />
även i år.Till dags dato har inga nyförvärv kommit,medan det<br />
är klart att Lisa Gustafsson kommer att spela för Malmö FF.Det<br />
skall bli mycket intressant att följa Lisa,skulle inte förvåna om hon<br />
får chansen i högsta serien under året.<br />
TJEJERNA har under vintern tränat mycket styrka,de många<br />
skadorna under hösten oroar,både Moa och Vanessa är fortfarande<br />
under behandling,oklart om dom kan vara med från start<br />
i serien.<br />
DET KOMMER ATT BLI MÅNGA matcher på idrottsplatsen även i år,<br />
Brottarframgång<br />
William Jagestrand (gul tröja vänster)<br />
och Marcus Ingvarsson (gul tröja<br />
höger) var med och tog SM-guld för lag<br />
med Varbergs BOIS.<br />
sidan 10 | ViSKA! <strong>2006</strong>/1<br />
varför inte komma ner och titta? Vi erbjuder både dramatik, spänning,<br />
gott kaffe och varm korv.<br />
SPELPROGRAM för våra seniorlag kommer att delas ut ihop med<br />
telekatalogen,du kan också hitta spelprogrammen på vår hemsida<br />
veddigebk.com<br />
VILL DU VARA RIKTIG SÄKER på att få plats går du med i klubben som<br />
medlem, då får du gratis entré. Vi kan också rekommendera vår<br />
supporterklubb, kontakta Jonny Karlsson om du vill stödja deras<br />
viktiga verksamhet.<br />
ÄN EN GÅNG: Varmt välkomna till säsongen <strong>2006</strong>,ett år som gjort<br />
för <strong>Veddige</strong> Bk.<br />
Michael Enberg<br />
William och Marcus vann samtliga<br />
macher och blev båda klassegrare i riksfinalen<br />
i Fyrstad den 25 februari i år.<br />
I bakgrunden – i gul tröja också – ser<br />
vi stolta tränaren för Viskadalens Brottarklubb:<br />
Ingemar Ingvarsson. Stort grattis<br />
til alla!
Kurhelg med körsång körs kör sång<br />
<strong>Veddige</strong> Kyrkokör<br />
har åter varit ute och<br />
luftat lungorna och<br />
denna gång andats<br />
in lite Västgötaluft.<br />
VÅR KÄRA KÖRLEDARE, Margreth<br />
Börjesson, lade för en tid<br />
sedan fram ett förslag om en<br />
temahelg på Lundsbrunns Konferens-<br />
och Kurort, som ligger<br />
utanför Skara. Vi blev eld och<br />
lågor, naturligtvis! Hela kören, så när som 4-5<br />
stycken i olika tonarter, kunde följa med och<br />
det är ju väldigt bra. Det kostar ju en del och<br />
det lilla anslaget kören får räcker inte långt.<br />
Somliga behövde ju också ta semester eller<br />
annan ledighet, men alla tyckte att det var<br />
värt både tiden och pengarna.<br />
FREDAG 4 MARS, KL 15.00, satte vi oss tillrätta i<br />
<strong>Veddige</strong> Taxis nyaste buss och lät Bengt föra<br />
oss till denna sköna plats i Sverige. 3 timmar<br />
tog det, inklusive en liten bensträckare (läs<br />
kissepaus) på Preem i Jungatorp. Kl 18.00<br />
checkade vi in och gjorde oss hemmastadda<br />
i ”Hotell Rosendal”. Tillsammans med en<br />
massa andra körer, totalt 180 personer, skulle<br />
vi denna helg få Lundsbrunn att vibrera av<br />
toner.<br />
PÅ’T DIREKT! Efter en utsökt middag med silloch-salladsbord<br />
och örtstekt laxrygg med ruccolasås<br />
och <strong>nu</strong>dlar samlades alla i Kinnekullesalen.<br />
Vocal Six är en sång- och showgrupp som<br />
vuxit upp med barbershop. Nu påstår jag inte<br />
att dom vuxit upp i en frisér- och raksalong, nej<br />
barbershopsång betyder ”fyrstämmig manskörsång<br />
där melodin vanligen ligger i andrastämman”.<br />
Den här gruppen består av sex genommusikaliska<br />
killar som skulle leda oss i sångens<br />
Vad sysslar de med?<br />
I <strong>Veddige</strong>Visionen?<br />
Vi gamla visionärer ligger inte på latsidan direkt. En av de<br />
mest populära arrangemangen genom åren var kaféverksamheten<br />
– och så ligger det närmast hjärtat för arrangörer. I år ska vi ha<br />
kafé för olika intressegrupper. Vi träff as på VisionsMagasinet – för<br />
närmare information kolla vår hemsida: www.veddige.<strong>nu</strong><br />
MOTORKAFÉ. Vi planerar att ha ett motorkafé. Är det månne<br />
bensin i dina ådrar eller låter du som en moped när du sover så får<br />
du ansluta dig till oss. Härmed inbjuder vi dig till första mötet den<br />
29 mars 18:00 i VisionsMagasinet.<br />
Lisbeth Holt-Busk, Anita Arvidsson och Dagmar<br />
Gisladóttir förenade i en härlig skrattst und.<br />
och musikens underbara värld. Nu fi ck vi öva<br />
i 2 timmar på att ”sjunga fult”. Vocal Six fi ck<br />
oss alla att ge järnet i ”Rövarsången” ur Ronja<br />
Rövardotter. I fyra stämmor! Att det kan låta så<br />
mäktigt av ett enkelt ”Wä ä i jä”, det hade vi inte<br />
en aning om.<br />
HELA LÖRDAGEN klappade vi takten och<br />
gungade i rytmiska rörelser. Dom lärde oss<br />
om röstvård och rytmik och uppmanade oss<br />
att våga. Det är ju först när man vågar sjunga<br />
som man får kraft i rösten. Det är också bra<br />
att kunna läsa noter men man kan faktiskt<br />
sjunga på gehör också och… ja ni skulle hört<br />
oss, det var ganska imponerande hur vi på en<br />
liten stund lärde oss en ny sång. Taken har<br />
knappt lagt sig tillrätta än<strong>nu</strong>, där utanför<br />
Skara.<br />
På lördagskvällen gav Vocal Six en konsert<br />
i den vackra kyrkan. Helt suveräna är dom!<br />
Man sitter där och undrar var musiken kommer<br />
ifrån, dom har ju inga instrument! Och vilka<br />
röster dom har! Man blir bara så imponerad<br />
och avundsjuk. Tänk att ha all denna sång och<br />
musik i kroppen och kunna förmedla den till<br />
andra. Kom hem till oss och lyssna förresten,<br />
för de fl esta av oss beställde deras nya cd som<br />
kommer ut om några veckor.<br />
K U R H E L G M E D K Ö R S Å N G<br />
text och bild: Inger Eklöv<br />
På spa kan man ju också<br />
njuta av diverse kurer såsom<br />
kroppsmassage och olika örtbad.<br />
Jag valde en kroppsinpackning,<br />
så på lördagsförmiddagen låg jag<br />
på en värmebädd och hudvårdsterapeuten,<br />
Michelle, täckte<br />
hela min lekamen med varm<br />
svart UNGERSK lera som är rik på<br />
mineraler och väldigt nyttig. Jag<br />
såg väl inte ut som en ungerska<br />
direkt, mera som en negress, om<br />
man för säga så. Hon packade<br />
in mig i handdukar och värmefi<br />
ltar och medan jag låg där och<br />
gosade i värmen gav hon mig<br />
ansiktsrengöring med massage och bredde<br />
svart lera även där. Jag tänkte då att ”det är<br />
ju väldigt behändigt att håret ligger kvar i<br />
skåpet i omklädningsrummet”. Man lär sig<br />
att ta tillvara på alla glädjeämnen här i livet!<br />
Och när jag gick därifrån var jag ungdomligt<br />
len i huden från topp till tå.<br />
VI TOG UPPFRISKANDE PROMENADER i vacker<br />
vintrig omgivning, simmade i 33-gradig pool<br />
eller deltog i Qigong-grupper. Dom av oss<br />
som hade missat kunde sent på lördagskvällen<br />
få en lektion i ”Qigong med sång” (Här<br />
är gudagott att vara) med Eva, Dagmar och<br />
Håkan.<br />
Efter en härlig söndagsfrukost kom vår<br />
chauff ör, Bussige Bengt, och hämtade oss och<br />
medan vi färdades över den vintervita Västgötaslätten<br />
satt vi och lyssnade på radions referat<br />
från Vasaloppet. Kul att det var en svensk som<br />
hann först till Mora! Vi borde förstås ha stämt<br />
upp i nationalsången i bussen då, men vi är<br />
tyvärr dåliga på att sjunga utan textblad!<br />
Nu är vi hemma igen och övar intensivt<br />
inför vår ”I Guds vind-konsert” i Träslövs<br />
kyrka och ”Ted Gärdestad-afton” i<br />
<strong>Veddige</strong> kyrka. Hoppas ni kommer och<br />
lyssnar på oss då.<br />
FORMEL 1 KAFÉ. Har du däremot en v12:a under huven då är det<br />
Formel-1 kafé som gäller. Vi ses första gången den 23 april 13:00 i<br />
VisionsMagasinet som vanligt. Storbildsteve och surroundljud.<br />
HANDARBETSKAFÉ. Som arrangörerna vill gärna kalla stickcafé.<br />
Ta med ditt handarbete samt din lust att tjata. Öppet på tisdagar<br />
i maj och juni, med start den 2 maj 18.00 i VisionsMagasinet.<br />
Kom ner drick kaff e ta en kaka och planerar vi tillsammans vårens<br />
aktiviteter.<br />
MOPEDUTFLYKT. Likt förra året. Den 4 juni är det mopedutfl ykt<br />
på teknikens dag till Grimmeton. Vi ses vid VisionsMagasinet kl<br />
09:00.<br />
Välkommen på alla våra arrangemang!<br />
ViSKA! <strong>2006</strong>/1 | sidan 11
T O K I G A M A S A R<br />
Tokiga<br />
Text & bilder: Michael Edberg<br />
I snö och mörker st artar vår<br />
resa med säkra chauff örer.<br />
sidan 12 | ViSKA! <strong>2006</strong>/1<br />
Han heter Lennart och st eg på<br />
i Karlsborg.<br />
Nu är vi framme vid målet<br />
”SÖDRA STÅ”<br />
Stämningen st iger så<br />
småningom i bussen<br />
Ett oarrangerat möte med<br />
supporterklubben för Brynäs.
Masar Mas Masar sar<br />
i vår lilla by?!<br />
Tänk er en tidig lördagmor-<br />
gon, klockan har precis pas-<br />
serat halv fem. Dom enda<br />
som rör sig ute är dom som<br />
inte borde röra sig ute.<br />
PLÖTSLIGT blir det liv och rörelse på parkeringen<br />
bakom kiosken. In dundrar en stor<br />
buss från <strong>Veddige</strong> Buss, några personbilar<br />
parkerar och folk fl yttar över till bussen. Snön<br />
yr och det är 8 mi<strong>nu</strong>sgrader.<br />
NÅGRA ÄR KLÄDDA I BLÅVITA TRÖJOR, en har<br />
en bakochfram vänd keps, lådor och väskor<br />
lastas på bussen.<br />
HEMVÄRNSÖVNING? Körövning för nybakade<br />
busschauff örer? Nej, nej.<br />
Det är bara några supporters till Leksands<br />
Stars som skall ”hem” och titta på hockey.<br />
Det är Tokiga Masar som skall till hemmamatch<br />
60 mil bort.<br />
TOKIGA MASAR? Ja i<br />
det här fallet är dom<br />
varken tokiga eller<br />
masar, men dom<br />
har ett brinnande<br />
intresse för hockey<br />
i allmänhet och för<br />
Leksands Stars i synnerhet.<br />
Dom är nämligen<br />
medlemmar i supporterklubben Tokiga<br />
Masar och mycket av deras fritid kretsar kring<br />
hockeyn i Leksand<br />
Av någon anledning har supporterklubben<br />
fått sitt fäste här i <strong>Veddige</strong>, främst genom<br />
Sven-Arne Andersson och Tina Johansson,<br />
dessa två är också arrangörer för bussresorna<br />
till matcherna.<br />
DENNA RESA SOM <strong>VISKA</strong>! fi ck följa med på<br />
började alltså halv fem på morgonen, den här<br />
resan består bara av en buss, det fi nns resor<br />
För dom finns<br />
överallt, dess de dessa a<br />
Tokiga Masar<br />
som nyttjar både tre och fyra bussar för att<br />
alla skall få plats.<br />
NATURLIGTVIS fylls inte bussarna till sista<br />
plats direkt från start, den här resan går över<br />
Gislaved, Jönköping, Askersund, Motala,<br />
Örebro, Ludvika och fram till målet i Leksand<br />
och över allt dessa Tokiga Masar.<br />
VÄDRET UTANFÖR BUSSEN blir inte bättre,<br />
snön yr fortfarande, men med Ulf och Ricky<br />
bakom ratten (inte samtidigt naturligtvis)<br />
känns färden ändå både trygg och säker.<br />
Sakta men säkert höjs även stämningen<br />
ombord, lotterier cirkulerar, man diskuterar<br />
hur stor vinsten skall bli för laget, man<br />
träff ar bekanta från tidigare resor. Eftersom<br />
resultaten tidigare i vinter inte direkt gått<br />
Leksands väg är man något försiktig i sin<br />
optimism, men alla tippar med hjärtat och<br />
tror på seger för idolerna. Ja det vill säga Ulf<br />
och Ricky, som båda håller på Frölunda, går<br />
emot och tippar på seger för Brynäs som är<br />
dagens gäster i Ejendahls Arena, som ishallen<br />
i Leksand <strong>nu</strong>mera heter.<br />
I ÖREBRO är det fi kapaus och där stöter man<br />
på supporters från Gävle, men inga av supportrarna<br />
är några<br />
hulliganer och mötet<br />
avlöper lugnt och<br />
stilla. Man kommer<br />
ssa ss<br />
inte ens överens om<br />
att träff as efter matchen<br />
för att slåss…<br />
Väl framme i<br />
Leksand smakar det<br />
bra med pytt i panna inne i ishallen och en öl<br />
slinker också ner.<br />
DET MÄRKS att det närmar sig nedsläpp, alla<br />
har <strong>nu</strong> sina Leksandströjor på sig och Tina<br />
har delat ut fl aggor, de som önskar kan också<br />
få Leksandsstjärnor i ansiktet. Inne i ishallen<br />
samlas man på ”Södra Stå” och tillsammans<br />
med andra supporters gör man allt för att höja<br />
stämningen i den fullsatta ishallen, och man<br />
lyckas verkligen. Det är precis så här man vill<br />
att supporters skall vara, man lyfter fram sitt<br />
lag och hjälper till så gott man<br />
kan, ordningen är perfekt, det<br />
har man sett till bland annat<br />
genom att utbilda egna matchvärdar<br />
som med små och<br />
enkla medel styr klacken.<br />
TILL OCH MED styrelsen för<br />
Leksand Stars är imponerade<br />
och jag tror att idag vet alla i<br />
Leksand var <strong>Veddige</strong> ligger. Kanske till och<br />
med dags för ett besök från Leksand till vår<br />
ishall i <strong>Veddige</strong>?<br />
TYVÄRR RÄCKER INTE ens Tokiga Masars<br />
insats till för att rädda denna match, Brynäs<br />
vinner med 3-0 och hemfärden startar i moll.<br />
Det blir inga extra varv i rondellen i Borlänge<br />
utan bara ett snabbt besök på Mc Donalds.<br />
De fl esta försöker sova och efterhand<br />
töms bussen på passagerare igen. Men är<br />
man supporter så är man. De fl esta som<br />
stiger av har redan börjat se fram mot nästa<br />
match, då minsann, skall vi visa dom. För<br />
det är ju faktiskt så att nästa lördag är det<br />
dags för en ny färd genom Dalaporten, en<br />
ny pytt i panna i ishallen och framför allt<br />
en ny match.<br />
KLOCKAN TRE på natten svänger bussen åter<br />
in på parkeringen i <strong>Veddige</strong>. Tinas banderoll<br />
plockas ner och yrvakna går vi mot våra bilar.<br />
22 timmar på resande fot för att se på hockey<br />
i två timmar… ja lite tokiga är dom allt, dom<br />
Tokiga Masarna.<br />
VILL DU VETA MER om Tokiga Masar, så fi nns<br />
det en hemsida på internet www.TokigaMasar.com.<br />
Du kan säkert också ringa till Tina<br />
eller Sven-Arne om du vill följa med på en<br />
resa.<br />
MAN ANORDNAR också s k superweekend. Då<br />
tittar man på två matcher, övernattar i campingstugor,<br />
spelar egen match mot andra supporters,<br />
äter middag med spelare och ledare<br />
från Leksand Stars och framför allt umgås<br />
med likasinnade.<br />
För dom fi nns överallt, dessa Tokiga<br />
Masar.<br />
Sven-Arne och Tina<br />
kopplar av i Borlänge.<br />
ViSKA! <strong>2006</strong>/1 | sidan 13
G Ä N G E T I G R U S G R O P E N # 15<br />
författare: Bo Ema<strong>nu</strong>elsson<br />
gänget i<br />
GRUSGROPEN<br />
Minnen från 1940-talet av Bo Ema<strong>nu</strong>elsson.<br />
GRUSGROPEN GÅR MOT SITT SLUT.<br />
Allting har en ände utan korven, som har<br />
två. Livet i grusgropen började ebba ut. Gubbarna<br />
med sina skyffl ar och de böjda ryggarna<br />
försvann. Varberg-Borås Järnvägsaktiebolag<br />
hade börjat få ekonomiska problem. Snart<br />
tvingades man sälja bolaget till Statens Järnvägar.<br />
Det nya bolaget rationaliserade och<br />
moderniserade. Man elektrifi erade banan.<br />
Gamla signalsystem ersattes med modern<br />
teknik. Plötsligt kom det hit ett helt gäng riktiga<br />
söderkisar, vilket inte minst gladde de få<br />
fl ickorna i byn. Gänget i grusgropen lyssnade<br />
gärna på dessa kisar, som hade ett eget språk,<br />
vilket imponerade på oss.<br />
När de krokiga gubbarna hade lämnat<br />
grusgropen, lastades det sista gruset upp med<br />
grävmaskin, en nymodighet, som snart skulle<br />
ta arbetet ifrån alla dessa grovarbetare med<br />
sina skyffl ar och spadar. Den <strong>nu</strong> på arbetare<br />
tomma grusgropen förvandlades snabbt till en<br />
djungel, full av träd och buskar. Tidvis fanns<br />
sidan 14 | ViSKA! <strong>2006</strong>/1<br />
<strong>Veddige</strong> samhälle 1924. I förgrunden Sandal med Grusgropen bakom husen.<br />
det också ett par små sjöar där. För oss ungar<br />
hade detta område varit ett paradis.<br />
Gänget i grusgropen hade <strong>nu</strong> börjat<br />
komma upp i en ålder, då man måste börja<br />
arbeta och bidra till försörjningen där hemma.<br />
Veckopengen var knappast uppfunnen i våra<br />
kretsar. För oss var det <strong>nu</strong> hög tid att ta farväl<br />
av den kära grusgropen. Det var dags att sluta<br />
med alla hyss och i stället börja göra lite nytta.<br />
Vi skulle <strong>nu</strong> börja bygga upp det svenska samhället.<br />
När vi hade försvunnit från grusgropen,<br />
kom det andra invånare till denna djungel,<br />
som några år tidigare mer påmint om öknen<br />
Sahara. Man kunde ibland se ett rådjur eller<br />
en hare skutta iväg. Snart började människorna<br />
i byn vandra ner på kvällarna för att<br />
höra den sällsynta näktergalen sjunga.<br />
Längre fram i tiden, jag tror att det var<br />
på 1960-talet, började man prata om att fl ytta<br />
fotbollsplanen, då man behövde marken för<br />
byggandet av hyreshus. Byggmästare David<br />
Gustafsson kom med förslaget, att man skulle<br />
15<br />
förvandla grusgropen till ett stort idrottsplatsområde<br />
med fl era planer och ett idrottshus<br />
med omklädningsrum och samlingslokaler.<br />
Så blev det också. Nu återstår bara att<br />
få ordning på den resterande remsan mellan<br />
Viskan och den nya genomfarten. Vi har en<br />
välordnad sopstation, varför det är ganska<br />
onödigt att använda denna remsa som soptipp<br />
för importerade ölburkar, matrester, gamla<br />
cyklar m.m.<br />
GRUSHÅLAN.<br />
Innan jag helt släpper Gänget i grusgropen,<br />
skulle jag vilja berätta lite om den andra<br />
grushålan, som låg mitt uppe i samhället.<br />
Det fi nns ett kvarter, som idag ryms inom<br />
gatorna Viska-stigen, Sandalsvägen, Nygatan<br />
och Björkholmsvägen. Mitt i detta kvarter<br />
låg en stor grusgrop. Det är lite svårt att<br />
idag uppskatta djupet. Nivåskillnaden mellan<br />
botten av grusgropen och väg 41 (Viskastigen)<br />
uppskattar jag till 4-5 meter. Byggnaderna<br />
utmed Nygatan hade rejäla tomter med ett
stort avstånd till kanten av grusgropen. Den<br />
stora byggnaden Ramslätt i sydöstra hörnet<br />
hade också en stor tomt med flera byggnader.<br />
Utefter Viskastigen fanns egentligen inga<br />
hus. Här gick grusgropen nästan ända fram<br />
till vägkanten. Det fanns bara en smal remsa<br />
mellan vägen och den brant sluttande väggen<br />
i grushålan. Byggnaderna i västra delen var en<br />
handfull hus, som hängde på kanten av grusgropen.<br />
Det fanns ingen byggnadsplan. Dessa<br />
hus verkade utslängda lite huller om buller.<br />
Området kallades Sandal. Det var <strong>Veddige</strong>s<br />
getto. Hit flyttade folk en tid, försvann och<br />
ersattes med nya hyresgäster. Dessa små hus<br />
tjänade som någon sorts genomgångslägenheter.<br />
Väldigt många människor har bott på<br />
detta område.<br />
Marken i detta kvarter hörde ursprungligen<br />
till Porsma gård, som låg längst uppe<br />
vid berget. Denna ensamgård var en barriär<br />
mellan <strong>Veddige</strong> by och Vabränna by.<br />
Gården ägde en rektangulär yta, som<br />
i väster begränsades av gärdesgården<br />
vid Sandalsvägen. I öster gick gränsen i<br />
Gränsvägen. Fastigheterna, som ägdes<br />
av Ivar Andersson, ”Hag-Anna”, Edvin<br />
Johansson och Svalan, låg på Porsmas<br />
mark. De utgjorde gräns mot öster. Viskan<br />
var gräns i söder. I norr ägde Porsma en<br />
del av den bakomliggande skogen. Man<br />
hade skog och mossmarker även på längre<br />
bort liggande utmarker.<br />
Det berättas, att grushålan uppstod,<br />
när man omkring 1866 byggde den nya<br />
kyrkan. Sedan användes säkert en del<br />
grus till andra ändamål. Bland annat stod<br />
Algot Gudmundsson och Karl Molin här<br />
en tid i ett skjul och tillverkade taktegel.<br />
Denna tillverkning flyttades senare till<br />
Jerlöf, som det tidigare stavades.<br />
SANDAL.<br />
En del av husen i Sandal har flyttats<br />
hit från någon plats i skogen. När de unga<br />
försvann till Amerika, blev det så småningom<br />
en del tomma hus. Jag skall försöka lämna en<br />
kort historiskredogörelse för dessa hus.<br />
Hus nr 1. Detta hus flyttades hit av<br />
August Berntsson, som varit i Amerika en<br />
tid och arbetat som reservpolis i Jamestown.<br />
Han hade polisbricka nr. 52. Första tiden stod<br />
huset på pelare alldeles i kanten av grusgropen.<br />
Huset rullades sedan till en plats, belägen<br />
i hörnet av Viska-stigen/Sandalsvägen.<br />
Det var vanligt, att man byggde på ofri grund.<br />
Tomtpriset var nog annars inte så högt på<br />
detta område. År 1895 köper August Berntsson<br />
loss från Porsma en tomt, som får beteckningen<br />
Porsma 1:9. Det är lite svårt att utröna<br />
gränserna för detta område, om man inte har<br />
lantmäteriets kartor.<br />
Bland dem, som bott i huset, kan jag<br />
nämna Inger Kristina Henriksson, född 1888.<br />
Här bodde en tid toffelmakaren ”Eka-Karl”<br />
och hans hustru Emelie. Karl hade verkstad i<br />
ett litet hus intill. De, som sist bodde i huse,<br />
var Nils och Ingrid Wahlund. Fru Wahlund<br />
hade en liten butik här för barnkläder och<br />
damunderkläder.<br />
Hus nr. 2. Detta hus låg i 90 graders vinkel<br />
mot hus nr. 1. Mellan hus nr. 2 och nr. 3 var en<br />
mycket trång passage, där besökare till den på<br />
gården liggande smedjan (hus nr. 4) ofta hade<br />
det besvärligt, när de kom med hästskjuts.<br />
August Berntsson och hans hustru Carolina<br />
byggde även detta hus och bodde här<br />
en tid. Dessa byggnader tillkom på 1890talet.<br />
Alfred Johansson från Ramstorp hade<br />
sin första affär i detta hus under åren 1901-<br />
1904. Han skulle först ha startat i hus nr. 1,<br />
men det ändrades. Det var i detta hus, som<br />
”Kaffe-Hanna” senare hade sitt café. Hennes<br />
släktingar, ”Stenli-folket”, hyrde på andra<br />
Just <strong>nu</strong> var stenblocken<br />
täckta med mycket snö. Här<br />
lurade vi Jokka att åka utför<br />
slänten. Finnen tvekade inte<br />
en sekund. Han hade nog ett<br />
visst behov att kompensera<br />
sina dåliga språkkunskaper<br />
med djärvhet. Jokka gav sig<br />
iväg utför…<br />
våningen. Byggmästaren A.J. Johansson från<br />
Istorp, som hade snickeriverkstad, hyrde ett<br />
rum här. Här bodde också en tid evangelisterna<br />
Elin Akvilia Eriksson och Sigrid Axelina<br />
Elisabet Johnsson. ”Låk-Anna” bodde<br />
också här en tid, innan hon köpte smedjan,<br />
byggnad nr. 4, och ändrade om den till två<br />
bostadslägenheter. År 1932 bodde Filip och<br />
Linnea Molin här.<br />
År 1944 köptes huset av August Johansson<br />
från gården Lortabäck i Vallby. Som hyresgäst<br />
hade han bland annat familjen Gunnar Sandkvist.<br />
Hus Nr. 3. Även detta hus byggdes av<br />
August Berntsson. Huset låg efter Sandalsvägen,<br />
när denna så småningom blev byggd.<br />
Huset lär ha flyttats från Sällstorp. Här bodde<br />
en tid Johan och Amanda Sandsten. De hade<br />
ladugård med ko och höns. Ladugården hade<br />
flyttats dit från Istorp. I detta hus har många<br />
bott. Algot Gudmundsson bodde en tid<br />
på andra våningen. När Dala Svensson och<br />
hennes barn flyttade ut, övertogs lägenheten<br />
av skrothandlare Elmgren och hans hushållerska,<br />
Alma Josefina Rask. En Ivar från Råryd<br />
var nog den siste, som bodde i huset.<br />
Hus nr. 4. ”Låk-Annas” hus byggdes<br />
senare. Under åren 1917-1918 uppförde smeden<br />
Johan Bernt Abrahamsson från Vallby detta<br />
hus, som från början var en smedja med intilliggande<br />
bostad. Denne Johan Bernt var född<br />
den 5/1 1877 i Vallby. Huset byggdes senare<br />
om. Det kom att innehålla två lägenheter.<br />
Här bodde Anna Britta från Låke i många<br />
år. Hon var född den 26/8 1869. I samhället<br />
hette hon inte ”Låk-Anna”. Det är ett försvenskat<br />
uttryck. Oftast gick hon under namnet<br />
”Löege-Däga”.<br />
Smeden Johan Bernt Abrahamsson köpte<br />
år 1936 en tomt i Kullagård, där han<br />
byggde sig ett bostadshus och en smedja.<br />
Bernt Hallin är idag ägare till detta.<br />
Hyresgäster i hus nr 4 var en tid Anna<br />
och Viktor i Backahagen.<br />
På en avsats längre ner i grushålan<br />
bodde plåtslagaren Anders Peter Sandersson<br />
och hans hustru Ida. Sandersson hade<br />
köpt Kullmanstorpet i Kvarnome för 150<br />
kronor, och flyttat det till denna plats.<br />
Sin verkstad hade han i en intilliggande<br />
liten byggnad. Sandersson kallade Sandal<br />
för ”Fattigkvarteret”. Vägen, som slingrade<br />
sig fram mellan husen, kallade han<br />
”Kvinnolundsgatan”.<br />
Kopparslagaren Anders Peter Sandersson<br />
skrevs in i <strong>Veddige</strong> först 1926.<br />
Han kom från Haga i Göteborg. Samma<br />
år anlände hans ”hustru”, jordbruksarbeterskan<br />
Ida Karolina Liljegren från<br />
Madesjö i Kalmar län. Hur de hade träffats<br />
är en gåta. Jag vet inte, om de någonsin<br />
var gifta.<br />
Det gick en särskild väg ner till Sanderssons<br />
hus. Öster om denna väg byggde<br />
år 1932 Karl Karlsson från Istorp sin snickeriverkstad.<br />
Mitt emot på andra sidan Boråsvägen<br />
eller <strong>nu</strong> Viskastigen låg AJ:s snickeriverkstad.<br />
Även han var från Istorp.<br />
ÖVRIGA BYGGNADER.<br />
August Berntsson skapade Sandal. Bröderna<br />
Johansson från Ramstorp satte sin prägel<br />
på resten av kvarteret. Alfred Johansson, som<br />
startat affär i hus nr. 2, köper år 1903 det, som<br />
finns kvar av hemmanet Porsmas mark. En<br />
man, som hette Eriksson och var från Grimmared<br />
Slätter, hade börjat bygga den stora<br />
fastigheten, som senare fick namnet Ramslätt.<br />
Huset var kostnadsberäknat till kronor 3000.<br />
Detta belopp överskreds. Byggherren orkade<br />
inte med att bygga färdigt huset. Alfred<br />
Johansson köpte den halvfärdiga byggnaden.<br />
Ivar Nilsén var släkt med bröderna Johans-<br />
ViSKA! <strong>2006</strong>/1 | sidan 15
son från Ramstorp. Herder Johansson var gift<br />
med Nilséns faster. Ivar Nilséns farfar, Carl<br />
Petter Nilsson, var byggmästare. Han färdigställde<br />
huset. Här startade Alfred Johansson<br />
någon sorts handelsförening.<br />
År 1913 köper August Berntsson halva<br />
Porsma. Den andra halvan köps av Alfreds<br />
broder Johan A. Johansson, som kom att<br />
gå under namnet ”Slaktar-Johan”. I hörnet<br />
Björkholmsvägen/Nygatan bygger han upp<br />
en liten bondgård, som får namnet ”Hättorp”.<br />
Här fanns en stor ladugård med kor och höns.<br />
”Slaktar-Johan” var framför allt kreaturshandlare<br />
och hade mycket aff ärer med min<br />
farfar, Johan Ema<strong>nu</strong>elsson.<br />
Vid <strong>nu</strong>varande Nygatan låg fastigheterna<br />
Karlslund och Karlsro. Karlslund byggdes av<br />
Andreas Andersson, far till byggmästare Ivar<br />
Andersson. På Karlsro bodde ”Linne-Svensson”,<br />
som var kompanjon med Alfred Johansson<br />
på Linnebolaget.<br />
GÄNGET I GRUSGROPEN.<br />
Det här kvarteret var också vår spelplan.<br />
Ibland höll vi till i Sandal, där det alltid<br />
hände något. Mellan hus 1, 2 och 3 var det<br />
en öppen plan, nästan som ett litet torg. Där<br />
for vi omkring ibland. Kvarteret var fullt av<br />
människor, som kom från olika miljöer. Där<br />
fanns evangelister och andra frireligiösa. Där<br />
fanns nykterister men också folk från motsatta<br />
sidan. Det var inte konstigt, att det ofta<br />
uppstod konfl ikter. Invånarna där var nog<br />
indelade i olika grupper, som bekämpade varandra.<br />
”Låk-Anna” var i luven på ”Sandersonskan”<br />
o.s.v.<br />
sidan 16 | ViSKA! <strong>2006</strong>/1<br />
Nere vid snickerifabriken hände det också<br />
alltid något. Kanske har jag tidigare berättat<br />
om, när Herder i Ramstorp skulle backa<br />
sin traktor med last på vagnen, bestående av<br />
långa bräder. Traktorn gjorde ett skutt bakåt.<br />
Bräderna for rakt igenom fönsterrutan i Sandstens<br />
hönshus. De förskräckta hönsen fl ydde<br />
ut i friheten.<br />
VINTERLEKAR.<br />
På vintern höll vi ofta till i grushålan. Här<br />
var idealiskt att bygga snöfästningar och att ha<br />
snöbollskrig. Det var här, jag fi ck min andra<br />
sten i huvudet. ”Snytte” hade varit ofi n nog<br />
att spetsa laddningen i sin hårda snöboll med<br />
en liten rund sten. Det var andra gången min<br />
då ljusa kalufs färgades röd av blod. Första<br />
gången var ju uppe i Porsma, då vårt försök<br />
med dalande fallskärm totalt misslyckades.<br />
Fallskärmshopparen, en stor sten, landade<br />
i mitt huvud. Det är inte konstigt, om man<br />
verkar lite rörig i huvudet ibland.<br />
Vi var inne på 1940-talet. Då var det rejäla<br />
vintrar. Vi fi ck så småningom riktiga skidor<br />
och använde dem fl itigt. I grushålan fanns det<br />
en hel del med vårt mått mätt verkliga stup,<br />
som vi störtade oss utför.<br />
FINNEN KOMMER.<br />
Andra världskriget hade brutit ut. Ryssarna<br />
angrep Finland. Hela Karelen erövrades<br />
snabbt. Det började komma en hel del fi nlandsbarn<br />
till <strong>Veddige</strong>. Familjen Norén hade<br />
fl ickan Ritva. Nilséns hade Säppo. Nu hade<br />
det kommit en ny familjemedlem hos Ethel<br />
och John Andersson på Vårhem. Sten hade<br />
fått en ny kompis. Vi kallade honom Jokka.<br />
Han hette egentligen Johannie Kantele och<br />
var en prästson från just Karelen. Där pratade<br />
man bara ren fi nska. Det gjorde väl, att han<br />
för oss var en något främmande varelse, som<br />
vi inte alltid var så snälla mot.<br />
Jokka var förstås en hejare på skidor. Vi<br />
lurade honom utför de värsta stupen. Grushålan<br />
hade <strong>nu</strong> börjat fyllas med material, som<br />
blev över, när man schaktade för nya hus.<br />
Ibland hamnade det också en del rivningsmaterial<br />
där. I början hade det varit rena soptippen<br />
för burkar m.m. Detta hade ägaren Ivar<br />
Andersson <strong>nu</strong> lyckats sätta stopp för. Trots<br />
detta har man ju på Hemköp haft problem<br />
med lutande golv, då massorna under rört<br />
sig.<br />
Nu hade man rivit den stora transformatorstationen<br />
i Kalvhult. Byggnaden var uppförd<br />
av stora granitblock. Dessa låg <strong>nu</strong> huller<br />
om buller i sluttningen vid Viskastigen. Just<br />
<strong>nu</strong> var stenblocken täckta med mycket snö.<br />
Här lurade vi Jokka att åka utför slänten.<br />
Finnen tvekade inte en sekund. Han hade<br />
nog ett visst behov att kompensera sina dåliga<br />
språkkunskaper med djärvhet. Jokka gav sig<br />
iväg utför. Han åkte nästan, som puckelpiståkarna<br />
gör <strong>nu</strong> för tiden. Han svängde runt<br />
stenblocken och klarade backen galant. Vi<br />
stod där något skamsna, då vi väntat oss en<br />
rejäl vurpa.<br />
UNDERLIGT SAMMANTRÄFFANDE.<br />
Det gick med Jokka som med de fl esta<br />
andra Finlandsbarnen. Han åkte hem och<br />
försvann. Vid något tillfälle dök han upp och<br />
Transformatorhuset i Kalvhult var byggd<br />
av st ora st enblock. Dessa ligger <strong>nu</strong> under<br />
Hemköp i <strong>Veddige</strong>.
gjorde en snabbvisit. Han hade då blivit en<br />
stor och kraftig karl. Så gick det några år.<br />
Sten Andersson har en kusin på sin mors sida,<br />
som heter Ingemar Bergström. Om honom<br />
kan man läsa i Nationalencyklopedin, att han<br />
är född 1921, fysiker, var professor och föreståndare<br />
för forskningsinstitutet för atomfysik<br />
(AFI) i Stockholm under åren 1966-1987.<br />
Bergström lever, när detta skrivs. Han har<br />
bedrivit forskning kring atomkärnornas<br />
struktur. Bergström har dessutom medverkat,<br />
när det gällt att utse Nobelpristagare.<br />
Vid ett tillfälle åker Ingemar Bergström<br />
till Köpenhamn på ett vetenskapligt seminarium.<br />
Vid ett tillfälle sitter han jämte en finne,<br />
som berättar, att han under kriget var Finlandsbarn<br />
i Sverige. Efter en stund kommer<br />
det fram, att han vistades hos John och Ethel<br />
Andersson på Vårhem i <strong>Veddige</strong>. Det är alltså<br />
Johannie Kantele, som också han <strong>nu</strong> var atomfysiker<br />
och professor i Finland. Kantele hade<br />
Jokka längst ner till höger. Brodern med<br />
glasögon var på tillfälligt besök. Bakom<br />
dem Sten Andersson med hunden Sissi.<br />
arbetat både i Danmark och USA. Tyvärr dog<br />
han redan, när han var i 60-årsåldern. Underliga<br />
äro vår Herres vägar.<br />
PÅSKFIRANDET.<br />
Vi samlade förstås också ris till påskeldarna.<br />
Då var Gänget i grusgropen delat.<br />
Vi i det övre av Porsma hade en egen eld på<br />
Nilssons gärde. Det var där det första flerfamiljshuset<br />
byggdes. Det var ett släpande på<br />
julgranar i flera veckor. För oss, som hade med<br />
Holger i vårt gäng, var det inget problem med<br />
tillstånd för denna eld. Hans far var både fjärdingsman<br />
och brandchef.<br />
Jag har två dystra minnen från dessa<br />
brasor. En gång fick vi för oss att svedja gräset<br />
i diket inte så långt från påskbrasan. Tydligen<br />
hade vi inte släkt ordentligt. Elden hade nog<br />
flammat upp igen och spritt sig till påskelden,<br />
som snart antändes. När vi kom dit, stod vår<br />
hög av granar i ljusan låga. Vår påskeld brann<br />
mitt på dagen några dagar före påskafton. Det<br />
var snopet. Än värre var det, att jag anklagades<br />
för att ha varit där och tänt på.<br />
Ett annat minne är, att det började regna<br />
ihärdigt några dagar före påskafton. När<br />
den stora dagen kom, var allt genomsurt.<br />
Vi försökte få fart på brasan med så mycket<br />
träull, vi kunde knycka från min fars lager.<br />
Inget hjälpte. Då kom Bertil Hermansson i<br />
Planterhagen cyklande från Handels med sin<br />
ägglåda på pakethållaren. Han stannade och<br />
betraktade eländet en stund. Sedan kom hans<br />
kommentar. ”Det där får ni ta in och törka vid<br />
spisen, om ni skall kunna få fyr på det.”<br />
Resten av gänget samlade granris till<br />
en stor påskeld i grushålan, där det var<br />
ganska ofarligt att tända en eld. Påskeldarna<br />
var ju mest arbete. Det roliga var<br />
att smälla påsksmällarna. Nästa gång<br />
skall jag berätta om en redig påsksmäll i<br />
detta kvarter.<br />
ViSKA! <strong>2006</strong>/1 | sidan 17
10 august i 2005. Jag spelar boule i Derome. 27 august i 2005. 1:a pris i Fototävlingen. 27 november 2005. Sjunger i <strong>Veddige</strong> K yrkokör.<br />
sidan 18 | ViSKA! <strong>2006</strong>/1<br />
Sånt som h<br />
17 november 2005, fått diagnos: bröstcancer…<br />
I nästa liv ska jag bli författare!<br />
Så har jag alltid tänkt. Jag<br />
kunde läsa innan jag började<br />
skolan 1954. Min första bok,<br />
förutom skolböckerna, fi ck jag<br />
i julklapp 1956, ”Nöff Nöff på<br />
landet” av Gunvor Gränström.<br />
När man bara fi ck en julklapp var det bra<br />
med en bok och vi var ju många syskon så det<br />
blev ju ett litet bibliotek och vi lånade av varandra.<br />
Det bästa som fi nns är väl att vara så<br />
inne i en bra bok att man inte vill att den ska<br />
ta slut. Man vill stanna där och skratta och<br />
gråta och andlöst läsa vidare.<br />
HITTILLS gör jag bilderböcker. Jag är helt<br />
”knäpp” med min kamera! Och alla bilder<br />
klistrar jag in i album och ritar, skriver och<br />
berättar om dem. Det är vår vardag, våra<br />
fester, mitt arbete, mina hobbys och … mest<br />
av allt mina barnbarn. I augusti 2005 vann jag<br />
en fototävling i HN med en bild på dessa små,<br />
Zella och Ylva. Jag blev uppringd och ombedd<br />
att komma till Folkets Hus för prisutdelning.<br />
Jag var utsedd till en av 10 fi nalister. Spännande!<br />
Att jag vann 1:a pris var en angenäm<br />
överraskning. Jag fi ck en fi n digitalkamera<br />
och två inramade förstoringar av vinnarbilden,<br />
men… Äran! Den var ju enorm. Tänk<br />
att jag… att detta hände mig!<br />
JAG HAR JU OCKSÅ HAFT GLÄDJEN att få in små<br />
artiklar med text och bilder i Viska (Tack<br />
snälla redaktörn för det!). Inte ger det några<br />
inkomster men det kostar heller ingenting.<br />
SISTA VECKAN i augusti 2005 hade jag varit
Julhelgen 2005. Efter de först a st rålbehandlingarna:<br />
tråkiga test ar kvar.<br />
Julhelgen 2005. Bengta har rakat av dom sist a<br />
hårtest arna. …och så på med peruken.<br />
S Å N T S O M H Ä N D E R A N D R A<br />
text & bilder: Inger Eklöv<br />
änder andra<br />
hos Sandor med en artikel om Derome Boule<br />
Sällskap. Jag beskrev hur biten man blir av<br />
detta spel. Hur man står där med klotet i näven<br />
och vet att man drabbats av ”Boulemi”.<br />
Några dagar därefter, den 3 september,<br />
stod jag i duschen och kände en 2,5 cm stor<br />
knöl i min högra armhåla! Och det var inte<br />
precis ”Boulemi” jag kom att tänka på! Detta<br />
var en lördag och på måndagen ringde jag<br />
Vårdcentralen och fi ck en tid redan dagen<br />
därpå. Det blev remiss till mammografi och<br />
ultraljudsundersökning den 14 september.<br />
EN VECKA SENARE satt jag på Rondo i Göteborg<br />
och njöt av Christer Sjögrens ”Show<br />
me Vegas”, då jag plötsligt kände knölar vid<br />
nyckelbenet. Vilken chock! Jag skakade i hela<br />
kroppen så jag hoppade på stolen och det blev<br />
inte mycket sömn den natten. På morgonen<br />
körde jag till Vårdcentralen och då jag kom<br />
in till doktorn sa hon att hon just fått svar<br />
på min mammografi och ”Det är inte bröstcancer!”.<br />
Var nånstans i min kropp har jag en<br />
cancertumör som skickat ut metastaser till<br />
lymfkörtlarna i armhålan och halsen?<br />
Nu följde två månader av oro, undersökningar<br />
och provtagningar. Det var cancer.<br />
Men för att få veta var det kom ifrån opererade<br />
man bort knölen i armhålan. Den 30 november<br />
fi ck jag en klar diagnos: Bröstcancer! Det<br />
var tre månader sedan jag hittade knölen i<br />
armhålan! ”Nu är det hög tid att vi börjar med<br />
behandling” sa doktorn, ”det känns som tiden<br />
rinner iväg”.<br />
6 DECEMBER fi ck jag min första cellgiftbehandling<br />
och dagen efter var jag i Mölndal<br />
på magnetröntgen, för man har inte funnit<br />
någon primärtumör. Den 8 december var jag<br />
hos perukmakaren i Göteborg. Att tappa håret<br />
trodde jag skulle vara en bagatell i den här<br />
historien. Det är det inte!<br />
julafton hämtade jag min<br />
peruk och samma kväll<br />
kunde jag lyfta bort<br />
”nävavis” med hår. Mitt<br />
självlockiga lättskötta<br />
hår låg <strong>nu</strong> i papperskorgen<br />
i badrummet!<br />
Den 28 december<br />
fi ck jag min andra<br />
cellgiftbehandling<br />
och jag orkade inte<br />
se dessa livlösa testar<br />
på mitt huvud så jag<br />
bad min man raka<br />
bort det som fanns<br />
Dagen före<br />
kvar. Jag grät<br />
stora heta tårar,<br />
men jag kände<br />
mig faktiskt inte<br />
lika sjuk med<br />
helt kalt huvud<br />
som med tunna<br />
testar här och där.<br />
VARFÖR SKRIVER jag om detta i Viska? Vill<br />
jag göra mig märkvärdig? Nej, verkligen inte!<br />
Man läser i tidningarna att det ställs 7000<br />
bröstcancerdiagnoser varje år, att varje dag får<br />
15-20 svenska kvinnor reda på att de har bröstcancer.<br />
Ja, ja, sånt händer, men det händer<br />
andra, inte mig! Men <strong>nu</strong> hände det mig. Det<br />
N yårsafton 2005. Fest fi n i min peruk.<br />
är svårt att fatta. Jag ser inte sjuk ut, och jag<br />
känner mig inte särskilt sjuk, utom de första<br />
dagarna efter cellgiftsdroppet. Jag har fått 4<br />
behandlingar <strong>nu</strong> och ska ha 2 till och därefter<br />
blir det 25 strålbehandlingar. Man har inte<br />
funnit primärtumören och tror att<br />
den varit så liten<br />
när den skickat<br />
ut metastaserna<br />
så den, genom sin<br />
egen kraft, förintat<br />
sig själv.<br />
DEN 8 MARS ska<br />
jag göra en datortomografi<br />
igen för<br />
att se om det fi nns<br />
fl er metastaser eller<br />
om cancern spridit<br />
sig till något annat<br />
organ. Om inte, så<br />
har jag haft en otrolig<br />
tur som dessutom fått<br />
behålla båda brösten!<br />
Eftersom min cancer<br />
visat sig vara östrogenberoende<br />
ska jag få antiöstrogen,<br />
vilket innebär 1<br />
tablett om dagen i 5 år.<br />
Så… mina planer och<br />
förhoppningar är att klara hela den kuren. Jag<br />
har ingen brådska precis… med att bli riktig<br />
författare menar jag!<br />
TACK! Tack alla som bryr sig och visar det<br />
på olika sätt. Att veta att man har så många<br />
vänner är en bra medicin.<br />
ViSKA! <strong>2006</strong>/1 | sidan 19
V I S K A ! F R Å G A<br />
ViSKA! FRÅGA 1.<br />
– Vad tyckte du om mötet med Varbergs<br />
Kommuns representanter?<br />
Svarar: Jan Werdelin Värö-<strong>Veddige</strong><br />
Företagarförening.<br />
Varbergs Kommun ute i verkligheten<br />
TISDAG 28/2 hade Varbergs kommun kallat<br />
till en informationsträff i <strong>Veddige</strong> Idrottshus.<br />
Syftet var att lyssna av vår<br />
kommundel samt att informera<br />
om vad man tänker<br />
att göra med <strong>Veddige</strong> framöver.<br />
Ett hundratal ortsbor<br />
hade slutit upp till detta<br />
möte. Förväntan på mötet<br />
var stor från åhörarnas sida.<br />
Men som så ofta så är man<br />
besviken när man går hem.<br />
MAN REDOVISAR översiktsplaner,<br />
redovisar visioner i<br />
fina ordalag. Samma budskap<br />
har jag hört i 7 års tid,<br />
men ingenting händer, det är bara en massa prat.<br />
Befolkningsutvecklingen i <strong>Veddige</strong> har stått still i<br />
15 år. Detta är på gränsen till katastrof för orten. Vi<br />
borde istället ökat med 20-40 personer/år.<br />
INGEN NY INDUSTRIETABLERING har skett (förutom<br />
GLM som kommit in i befintliga lokaler)<br />
Det fordras inte så många illvilliga tankar för att<br />
tro att detta är en medveten strategi från kommunens<br />
sida. Att man styr industrietablering<br />
till Varberg Nord och bostadsbyggandet till<br />
centralortens södra delar.<br />
DET MÅSTE VARA kommunens skyldighet att<br />
tillse att det sker en utveckling i samtliga kommundelar,<br />
att man fördelar de totala insatserna<br />
över hela kommunen. Att servicefunktioner<br />
har en chans att få finnas kvar och utvecklas,<br />
att affärer och liknande har ett tillräckligt stort<br />
underlag, att skolor och dagis har ett underlag.<br />
Att våra ungdomar inte behöver flytta till Varberg<br />
när de flyttar hemifrån. Att det finns alternativa<br />
möjligheter.<br />
MAN REDOVISADE EGENTLIGEN INGENTING om hur<br />
man tänkt sig vår framtid. Det finns planer på<br />
nya bostadsområden samt ny industrimark, men<br />
när kommer detta till stånd? Det finns planerat<br />
ett nytt industriområde utmed syllingevägen,<br />
men där måste göras en arkeologisk undersökning<br />
innan detta blir klart att använda. Detta<br />
kan ta ett par år att färdigställa. Ingen industri<br />
som vill etablera sig kan vänta så länge, max<br />
några månader. Vi har exempel på industrier<br />
som valt annan etableringsort.<br />
VEDDIGEOMRÅDET har ett rikt näringsliv, med<br />
både stora och små företag. Kommunen borde<br />
respektera och vara rädda om denna företeelse.<br />
Tyvärr så visar man inte den respekt som borde<br />
förväntas, så Varbergs Kommun… Fy skäms!<br />
Förutsättningarna i bygden finns, så öppna<br />
ögonen!<br />
Jan Werdelin<br />
sidan 20 | ViSKA! <strong>2006</strong>/1<br />
ViSKA! FRÅGA 2.<br />
– Hur fortgår planeringsarbetet med vägbygget i <strong>Veddige</strong>?<br />
Frågan ställs till Christer Johansson Vägverkets projektledare.<br />
Projekt väg 41<br />
I DAG går ju väg 41 igenom <strong>Veddige</strong> samhälle<br />
med tät bebyggelse och anslutande gator på<br />
båda sidor av vägen. Miljön i samhället är starkt<br />
påverkad av den genomgående trafiken på vägen<br />
som också utgör en barriär för de boende. Som<br />
ett led i att förbättra för de boende i <strong>Veddige</strong> och<br />
för att förbättra framkomligheten och trafiksäkerheten<br />
på väg 41 planerar Vägverket att bygga<br />
en förbifart mellan samhället och Viskan. Det<br />
planerade projektet omfattar även ombyggnad<br />
av sträckan fram till och förbi Strängbetongs<br />
anläggning vid Järlöv.<br />
TIDIGARE har en förstudie och en vägutredning<br />
upprättats i projektet. I utredningarna har man<br />
tagit ställning till inom vilken vägkorridor den<br />
nya vägen skall gå. Korridoren mellan <strong>Veddige</strong>/<br />
Strängbetong och ån Viskan har bedömts vara den<br />
bästa när olika motstående intressen vägts in. Av<br />
den anledningen går <strong>nu</strong> Vägverket vidare med planeringen<br />
genom att en arbetsplan upprättas för en<br />
vägsträckning inom den beslutade vägkorridoren.<br />
I arbetsplanen ritas vägen upp på ett mer detaljerat<br />
sätt än i tidigare utredningar. På så sätt får man<br />
fram vilken mark som behöver tas i anspråk för det<br />
kommande vägbygget. I arbetsplanen skall även<br />
ingå en miljökonsekvensbeskrivning som skall<br />
godkännas av Länsstyrelsen.<br />
ARBETSPLANEN kommer när den är färdig<br />
att ställas ut och de synpunkter som eventuellt<br />
kommer in under utställelsen skickas sedan<br />
tillsammans med arbetsplanen till Vägverkets<br />
huvudkontor för beslut om fastställelse. Den<br />
fastställda arbetsplanen ligger därefter till grund<br />
för bygghandling och byggande av den nya<br />
vägen. I <strong>nu</strong>varande plan beräknas bygget kunna<br />
påbörjas tidigast 2008. Bygget beräknas ta cirka<br />
2 år, men är beroende på den slutliga utformningen/kostnaden<br />
av vägen samt i vilken takt<br />
budgetmedel tilldelas projektet. Eventuellt kan<br />
byggandet delas upp så att delen förbi <strong>Veddige</strong><br />
byggs för sig och delen vid Järlöv för sig.<br />
MYCKET AV PROJEKTERING hittills har kretsat till<br />
de geotekniska förhållandena på sträckan. Det<br />
har gjorts borrningar och provgrävningar för<br />
att undersöka bärigheten i jordarna längs linjen<br />
och bärigheten varierar mycket med lera och<br />
gyttja på upp till 15 meters djup på sina ställen<br />
till bra partier med grus. Vid den planerade bron<br />
(underfarten) vid järnvägen (vid Kullagårdsvägen)<br />
har försök med en sk ”augerborr” gjorts för<br />
att undersöka om det är möjligt/lämpligt att täta<br />
schakten mot grundvatteninströmning med en<br />
plastskärm.<br />
GEOTEKNISKA undersökningar har även gjorts i<br />
den gamla deponin (soptippen) för att försöka ta<br />
reda på vad som tidigare tippats där. Här pågår<br />
även diskussioner med Varbergs kommun och<br />
Länsstyrelsen om hur de massor som kommer<br />
att schaktas upp för vägen på bästa sätt skall tas<br />
om hand.<br />
NÄR DET GÄLLER läget för den nya vägsträckningen<br />
förbi idrottsplatsen så innebär förslaget<br />
som följer kommunens översikts-/detaljplan<br />
för området att en del av områden som idag<br />
används för fotbollsplaner samt parkeringar tas<br />
i anspråk. Kommunen har här påbörjat arbetet<br />
med att försöka hitta nya områden för fotbollsplaner<br />
alternativt att området på idrottsplatsen<br />
omdisponeras så att tillräckligt med planer och<br />
parkeringar får plats på den något mindre ytan.<br />
Kommunen tittar även på nya lägen för dagiset<br />
vid Kullagårdsvägen samt för återvinningsstationen<br />
som måste flyttas innan vägen kan<br />
byggas enligt arbetsplaneförslaget.<br />
ARBETSPLANENS förslag till utformning av<br />
korsningspunkterna på sträckan följer i princip<br />
det förslag som redovisats i tidigare vägutredning.<br />
Cirkulationsplatser föreslås där nya Syllingevägen<br />
ansluter i sydvästra <strong>Veddige</strong>, vid Kapmansvägen<br />
anslutning vid idrottsplatsen samt<br />
vid ”projektets slut” i nordost där Strängbetong<br />
och vägen från Fageråkra (Älgaslätt) ansluter.<br />
VÄGEN FÖRESLÅS utformas som en ca 14 m bred<br />
”mötesfri landsväg” (2+1-väg) mellan Kapmansvägen<br />
och Järlöv medan sträckan från Syllingevägen<br />
och idrottsplatsen utformas som en ”1+1väg”<br />
med varierande bredd beroende på bl a de<br />
mittstöd som behövs för järnvägsbron.<br />
VID JÄRLÖV innebär arbetsplanens förslag till<br />
sträckning att ett antal bostadshus måste lösas in<br />
och rivas. Vägverket har dock inga möjligheter<br />
att lösa in husen innan arbetsplanen fastställts.<br />
Detta skapar en osäker situation för fastighetsägarna<br />
vilket naturligtvis är olyckligt.<br />
REPRESENTANTER för Vägverket planerar att<br />
besöka ett antal av de mest berörda fastighetsägarna<br />
under slutet av mars månad och sedan<br />
blir det ett allmänt (”öppet”) markägaresammanträde<br />
där Vägverket presenterar vägförslaget<br />
preliminärt uppdelat på två kvällar någon<br />
gång sent i vår.<br />
OM NI HAR TILLGÅNG till internet kan ni läsa om<br />
vägprojektet här: http://www20.vv.se/vagproj/<br />
halland.asp där det även finns information om<br />
hur planeringen för en ny vägsträckning går till.<br />
Det finns även möjlighet att titta på den förstudie<br />
för sträckan Västra Derome- Berghem samt<br />
den vägutredning <strong>Veddige</strong>-Järlöv som arbetsplanen<br />
bygger på.<br />
KONTAKTPERSONER PÅ VÄGVERKET ÄR:<br />
Projektledare Christer Johansson tfn: 035-18 03 18<br />
Marklösare Bengt-Göran Ekberg tfn: 035-18 03 14
<strong>Veddige</strong> 28:e<br />
HELSJÖN RUNT<br />
motionslopp på cykel<br />
Söndagen den 4 juni <strong>2006</strong><br />
start 7:30 till 9:00 vid Vidhögeskolan<br />
arrangör:<br />
VEDDIGE<br />
upplysningar: Arne Eriksson 0340-305 85, 0705-230 585<br />
<br />
<br />
<br />
Vår kunskap = Din trygghet.<br />
Det tjänar du på!<br />
VEDDIGE VARBERG KUNGSBACKA KINNA<br />
Din lokala<br />
elleverantör!<br />
VARBERGSORTENS<br />
ELKRAFT<br />
VEDDIGE 0340-64 64 00<br />
<strong>2006</strong><br />
<strong>2006</strong><br />
Välkomna till<br />
Dragspelsstämman i <strong>Veddige</strong><br />
<strong>Veddige</strong>draget <strong>2006</strong><br />
Reservera: 16-17-18 JUNI <strong>2006</strong>.<br />
Plats: Parken utanför idrottshuset<br />
Program veddigedraget <strong>2006</strong><br />
Program <strong>Veddige</strong>draget <strong>2006</strong>:<br />
Fredag: Klubbar och enskilda anländer i egen takt. Gör det mysigt för sig, buskspel<br />
och fria aktiviteter under kvällen. Anmälan för dem som vill vara med på lördagens<br />
scenprogram.<br />
Lördag: Förmiddagen går ”turnebussen” runt med frivilliga spelmän som spelar<br />
utanför våra sponsorers entreér. Receptionen informerar. Kl 14.00 – 16.00 Allspel<br />
och scenprogram av olika kaliber. Efter kl 18.00 mera dragspelsmusik runt<br />
husvagnarna och i fikatältet där vi under kvällen även bjuder upp till dans för de<br />
som känner för en svängom. Fika och varm korv finns till försäljning i fikatältet.<br />
Söndag: Sovmorgon och hemresa i egen takt.<br />
FRI ENTRÉ<br />
Husvagnsplatser: Fredag till söndag, 300:- + 50:- eltillägg.<br />
Föranmälningar och bokningar: Sven-Axel Kristersson 0340-388 11, Håkan Johansson 0340-308 97<br />
ViSKA! <strong>2006</strong>/1 | sidan 21
För dig som ställer höga krav<br />
sidan 22 | ViSKA! <strong>2006</strong>/1<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
Telefon 0340 – 69 75 00<br />
www.varbergsbostad.se
Specialtransporter<br />
tel. 0340-306 10<br />
fax. 0340-304 84<br />
TRIVSEL<br />
OMTANKE<br />
OCH PERSONLIG<br />
SERVICE<br />
ÄR VÅRT MOTTO<br />
när det gäller mindre lokaler eller<br />
lägenheter ring oss:<br />
tel: 0340-387 00<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
www.veddige-akeri.se<br />
ViSKA! <strong>2006</strong>/1 | sidan 23
per kg<br />
Kycklingfi lé<br />
Kronfågel ca 900 g<br />
Entrecôte<br />
Bit. Svenska Scan<br />
<br />
/st<br />
Ägg<br />
30 pack 1025 g.<br />
per kg<br />
Värdekupong<br />
1 bukett tulpaner<br />
1 bukett tulpaner<br />
<br />
Brietårta<br />
Fransk Kolibrie 1/2 kg<br />
/st<br />
/st<br />
Torskfi lé<br />
Västkustfi lé 1 kg<br />
Smaka, inspireras och tävla!<br />
Måndagen 20 mars till söndagen 26 mars<br />
Gäller t o m 26/3 <strong>2006</strong><br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
Chips<br />
OLW 300g. Pris per 2 st.<br />
för 2 st<br />
för 2 st<br />
Grillad kycklingklubba<br />
Kronfågel. Pris per 2 st.<br />
Värdekupong<br />
Gevalia Kaffe 500 g<br />
<br />
Gäller t o m 26/3 <strong>2006</strong>