Rapport mars 2002, Om Internet och marknader i förändring.
Rapport mars 2002, Om Internet och marknader i förändring.
Rapport mars 2002, Om Internet och marknader i förändring.
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
gemensam värdering – gäller att objektet har samma värde för alla<br />
köpare; ett exempel på fullständigt gemensam värdering är utauktioneringen<br />
av ett värdepapper.<br />
I många fall beskrivs situationen givetvis bäst som ett mellanting<br />
mellan dessa extremer, men det kommer att visa sig att en viktig<br />
skiljelinje går mellan auktioner med (i allt väsentligt) privat värdering<br />
<strong>och</strong> auktioner med ett påtagligt inslag av gemensam värdering.<br />
Som exempel på den förra av dessa kategorier kan man ta standardiserade<br />
elektroniska komponenter <strong>och</strong> som exempel på den senare<br />
kan man ta antikviteter.<br />
Utöver de enkla observationerna ovan om de vanligaste auktionsformerna<br />
<strong>och</strong> dessas inbördes förhållande som diskuterades ovan<br />
finns ytterligare två fundamentala <strong>och</strong> relativt allmängiltiga resultat<br />
om en stor klass av auktioner. Dessa två är förekomsten av vinnarens<br />
förbannelse (”winner’s curse”) <strong>och</strong> satsen om intäktsekvivalens<br />
(”the revenue equivalence theorem”).<br />
Vinnarens förbannelse är relevant närhelst det finns ett inslag av<br />
gemensam värdering. Förbannelsen består i att vinnaren av en auktion<br />
med gemensam värdering ofta har överskattat objektets värde. I<br />
modeller antas typiskt alla budgivare göra väntevärdesriktiga skattningar<br />
(med det ”sanna” värdet som väntevärde) av objektets värde:<br />
<strong>Om</strong> budgivarna är någorlunda lika kommer den som gjort den<br />
högsta skattningen att vinna. Den högsta skattningen bland ett antal<br />
väntevärdesriktiga skattningar är i genomsnitt större än väntevärdet,<br />
därav överskattningen. Observera att vinnarens förbannelse inte<br />
nödvändigtvis innebär att vinnaren blir lurad eller betalar för<br />
mycket – en rationell budgivare kommer att bjuda mindre än sin<br />
uppskattning p.g.a. (bland annat) vetskapen om den beskrivna logiken.<br />
Observationen pekar emellertid på vikten för varje köpare att<br />
ta hänsyn till denna logik. 38 Som vi ska se kan effekterna av vinnarens<br />
förbannelse förstärkas på ett sätt som undergräver auktionens<br />
syfte om köparna är olika.<br />
Satsen om intäktsekvivalens anger förutsättningar under vilka en<br />
stor klass av auktioner ger samma förväntade intäkt för säljaren.<br />
Förutsättningarna är att köparna är lika, att deras privata information<br />
om objektets värde är statistiskt oberoende samt att de inte har<br />
38 Det finns utan tvekan exempel på vinnare som inte uppmärksammat logiken <strong>och</strong> råkat illa<br />
ut. Klemperer (1999) uppmärksammar ett tidigt exempel, nämligen den mycket kortvarige<br />
kejsar Julianus i Rom som köpte ämbetet i en auktion ordnad av lokala militära styrkor efter<br />
det att dessa mördat företrädaren; efter två veckor i ämbetet mördades Julianus av tillresta<br />
militära styrkor under ledning av den följande <strong>och</strong> mer långvarige kejsar Severus (Gibbon,<br />
1776, band 1, kap. 5).<br />
129