INNEHÅLL - SLU
INNEHÅLL - SLU
INNEHÅLL - SLU
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Redaktör och ansvarig utgivare: GUNNAR HALLGREN<br />
<strong>INNEHÅLL</strong><br />
Kan jordbruket ta hand om slammet från samhällenas reningsverk av Nils Brink 5<br />
Metoder för förbehandling, avvattning och förbränning av slam av Jan Renne1jelt 7<br />
Slamavvattning med centrifuger i kommunala reningsverk av Gunnar Aronsson 13<br />
Ekologiskt riktig avfallsdisposition av Sven L. Jansson . . . . . . . . 15<br />
Oslos slamproblemer og disponering av slam av Per A . Hallberg . . . 20<br />
Växtförsök med avloppsslammet i Helsingfors av Illka Viitasa/o . . . 22<br />
Rötslam som gödslings- och jordförbättringsmedel av Göran Knutsson 24<br />
Transport och spridning av rötslam på åkerjord av Tomas Hedenskog . 26<br />
Forskning och försök med rötslam av Kalju Valdmaa . . . . . . . . 28<br />
Gödsling med rötslam av Sven Gesstein . . . . . . . . . . . . . . 31<br />
Transportvägar för växtnäring och toxiska substanser i ekosystemet jordgröda-djur<br />
av Nils Brink . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 33<br />
Några synpunkter på användandet av kommunalt avfall inom jordbruket av<br />
Arne Andersson . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 42<br />
Rötslam och kvicksilver i Stockholm av G. Brundin . . . . . . . . 44<br />
Hygieniska och parasitologiska problem vid hanteringen av rötslam av Harri<br />
Seppänen · . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 45<br />
De hygieniska riskerna vid rötslamshantering av Viktor Tullander . . . . . 51<br />
Rötslam ur parasitologisk synpunkt av Otto RomJus .... .... . . ·- 53<br />
Försök med salmonella-infekterat rötslam i jord vid olika temperaturer av<br />
Kurt Hagem·ud . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 55<br />
(List of contents in English on back cover)
G R U N D F Ö R B Ä TT R l N G<br />
utkommer med fyra nummer årligen<br />
Prenumerationspris kr. 20:- Lösnummer kr. 6:-<br />
Redaktionens och expeditionens adress:<br />
Institutionen för markvetenskap<br />
Lantbrukets hydroteknik 750 07 Uppsala 7<br />
Tel. 018/325025 Postgiro 381795<br />
Redaktionskommitte:<br />
Professor Gunnar Hallgren Professor Yngve Gustafsson<br />
Professor Lambert Wiklander<br />
Författama är själva ansvariga för sina uppsatsers innehåll.<br />
Vid återgivande av text torde källan<br />
och författaren angivas
GRUNDFÖRBÄTTRING<br />
Tidskrift för jordbrukets rationalisering<br />
genom grundförbättringar<br />
Journal of Agricultural Land Improvement<br />
Redaktör och ansvarig utgivare<br />
GUNNAR HALLGREN<br />
ÅRGÅNG 1969<br />
VOL. 22
Almqvist & Wikselis<br />
BOKTRYCKERI AKTIEBOLAG<br />
UPPSALA 1969
NJF:s kollokvium på Skokloster den 30-31 okt. 1968<br />
över temat:<br />
Kan jordbruket ta hand om slammet<br />
Den av kulturtekniska sektionen av Nordiska<br />
J ordbruksforskares Förening tillsatta<br />
kommitten för jordbrukets vattenvårdsfrågor<br />
höll den 30 och 31 oktober 1968 ett<br />
kollokvium på skokloster rörande rubricerade<br />
tema. Vid överläggningarna under<br />
dessa båda dagar behandlades av specialister<br />
inom olika områden en rad problem<br />
förknippade med denna ur vattenvårdssynpunkt<br />
ytterst väsentliga fråga. De under<br />
kollokviet hållna föredragen åtföljdes av<br />
förbereda inlägg varefter följde allmän diskussion.<br />
Kollokviet omfattades med stort<br />
intresse, varom det stora antalet deltagare,<br />
sammanlagt 90 personer, vittnade. Utöver<br />
medlemmar i kulturtekniska sektionen från<br />
Danmark, Finland, Norge och Sverige deltog<br />
ett flertal fackmän utanför NJF:s krets.<br />
För organisationen av kollokviet och här-<br />
från samhällenas reningsverk?<br />
för erforderliga arrangemang samt för genomförandet<br />
av detsamma svarade ordföranden<br />
i vattenvårdskommitten, docent Nils<br />
Brink.<br />
I likhet med kollokviet på Hindsgavl i<br />
november 1967 faller de problem som behandlades<br />
vid överläggningarna på skokloster<br />
naturligt inom fackområdet för<br />
Grundförbättring, varför på analogt sätt<br />
föreliggande nummer av tidskriften tagits<br />
i anspråk. Härvid har de under kollokviet<br />
gjorda förberedda inläggen införts i direkt<br />
anslutning till respektive huvudföredrag.<br />
Däremot har det av utrymmesskäl ej varit<br />
möjligt att medtaga referat från de efterföljande<br />
diskussionerna under kollokviet.<br />
Uppsala i april 1969<br />
Gunnar Hallgren<br />
3
i varje fall inte en del hälsovårdsmyndigheter.<br />
Rekommendationen blir att man bör<br />
köra det någon annan stans; kanske till en<br />
tipp eller till närmaste tätort som har ett<br />
reningsverk. Detta är rent befängt. Transporten<br />
- det må vara i tunnlar eller tankvagnar<br />
- till centrala punkter löser inga<br />
slamproblem men skapar nya. Dyngan<br />
måste spridas på tillräckligt stora landytor.<br />
Varför i all världen ska man först transportera<br />
slammet från Märsta i en Käppalatunnel<br />
till Lidingö och därefter tillbaka med<br />
tankbil till Märsta? Varför skall man samla<br />
avloppsvattnet från en villa, som ligger miltals<br />
från Uppsala, i slutna tankar och köra<br />
det till stadens reningsverk, när ändå vattnet<br />
hamnar i Mälaren och slammet ska ut<br />
på åkern. Decentralisera reningsverken och<br />
slamfrågan blir mindre problematisk. Sluta<br />
upp med att bygga ihop människor på små<br />
jordplättar, så löser sig problemen lättare<br />
både med distribution av avfall och med<br />
förgiftning. Ty gifterna måste lokaliseras<br />
och stoppas eller avledas vid källorna; vid<br />
små verk utan inblandning av industrier,<br />
6<br />
sjukhus eller laboratorier behöver man<br />
knappast alls befara kontamination.<br />
Så till kemislammet Vid utfällning av<br />
fosfater kan olika kemikalier användas. I<br />
första hand järnklorid, aluminiumsulfat och<br />
kalk. I Sverige är de två sistnämnda aktuella.<br />
Båda har fördelar och nackdelar. Aluminiumfällningen<br />
är svårfångad och icke så<br />
voluminös, kalkfällningen är lättfångad<br />
men tar stor plats. Utrymmesbehovet tycks<br />
komma att fälla utslaget vad det gäller de<br />
stora reningsverken; man är rädd för stora<br />
kalkberg; alltså väljer man aluminiumsulfatet.<br />
Slammet kan disponeras tillsammans<br />
med rötslammet. I mindre tätorter inte alltför<br />
avlägsna från kalkbrott är kalkfällning<br />
en god lösning. Man måste emellertid vara<br />
medveten om att det slam man här erhåller<br />
mera är ett kalkningsmedel än ett gödselmedel.<br />
Dispositionsfrågan tycks inte heller<br />
i detta fall vara slutgiltigt löst. Om dispositionen<br />
av slam och jordbrukets möjligheter<br />
att bidraga till frågans lösning kommer<br />
förhandlingarna under dessa båda dagar att<br />
kretsa kring.
Grundförbättring, 22, 1969: 1-2, 7-12<br />
Metoder för förbehandling, avvattning och<br />
Inledning<br />
Vid behandling av kommunalt eller industriellt<br />
avloppsvatten uppstår i de flesta<br />
fall ett mer eller mindre vattenhaltigt slam.<br />
För att detta slam skall kunna bortskaffas<br />
på ett ekonomiskt och hygieniskt invändningsfritt<br />
sätt fordras slambehandling i någon<br />
form.<br />
När det gäller slam med nedbrytbara organiska<br />
komponenter som ej skall brännas<br />
eller komposteras låter man ofta en anaerob<br />
stabilisering (rötning) eller aerob stabilisering<br />
(slamluftning) föregå slutavvattningen<br />
för att uppnå en viktminskning och för att<br />
undvika luktbesvär vid den vidare hanteringen.<br />
Härvid sker även en vattenavskiljning,<br />
och med en dekantering kan en viss<br />
koncentrering av slammet uppstå. Man har<br />
mycket ofta nöjt sig med denna avvattningseffekt<br />
och direkt överfört slammet till<br />
torkbäddar.<br />
Slamavvattning med eller utan föregående<br />
stabilisering kan genomföras med mekaniska<br />
metoder, såsom slampressning,<br />
centrifugering, filtrering och filterpressning.<br />
Förbehandling av slam<br />
Slamstabilisering genom rötning<br />
Anaerob rötning har länge använts som en<br />
metod att erhålla ett slam som kan uppläggas<br />
på torkbädd utan att orsaka luktbesvär<br />
och samtidigt uppnå en volymminskning<br />
och minskning av vattenhalten.<br />
förbränning av slam<br />
av J an Rennerfelt<br />
Vid rötningen nedbryts huvuddelen av de<br />
organiska ämnena i råslammet, dvs. kolhydrater,<br />
fett och äggviteämnen, till stabila<br />
organiska och oorganiska ämnen, som inte<br />
så lätt kan råka i förruttnelse. Som slutprodukt<br />
erhålles ett praktiskt taget luktfritt<br />
rötslam samt rötgas och slamvatten. Rötgasen<br />
utgörs av ca 70% metan och 30%<br />
koldioxid.<br />
Rötningen sker under medverkan av metanbakterier<br />
som fordrar en jämn temperatur<br />
och ett lämpligt pH-intervall (6,5-7,5).<br />
Vid för lågt pH (surjäsning) hindras metanjäsningen.<br />
Den kortaste rötningstiden erhålls<br />
vid en temperatur av 30-33°C. Av<br />
betydelse för rötningsprocessen är den kontinuerliga<br />
ympningen av det råa slammet<br />
med det mogna slam som redan finns i rötkammaren.<br />
Denna ympning sker genom<br />
omrörning eller rundpumpning.<br />
Vid rötningen undergår slammet en volymminskning<br />
genom att slamvatten avskiljs.<br />
Slamvattnet avdekanteras på samma<br />
gång som nytt råslam inpumpas. Slammets<br />
askhalt stiger under rötningsprocessen och<br />
bör i slutet ligga över 50%<br />
Aerob slamstabilisering<br />
En stabilisering av mekaniskt och biologiskt<br />
slam (primärslam och sekundärslam) kan<br />
även åstadkommas genom en luftning under<br />
längre tid. Härvid minskar andelen organiska<br />
ämnen i slammet genom bakteriell<br />
oxidation. Genom behandlingen synes en<br />
7
SKF-LAGER<br />
SKF -BEARING<br />
250 350<br />
Fig. l. Skruvpress »Desiccator" (Leje & Thurne).<br />
minskning av den organiska substansmängden<br />
med maximalt 30-40% kunna uppnås.<br />
En luftningstid av ca 15 dygn är önskvärd<br />
och längre luftningstider har rapporterats.<br />
Det största syrebehovet uppträder under<br />
oxidationens första fyra dygn och uppgår<br />
under denna tid till 0,8-1,0 kg syre per kg<br />
organisk substans i slammet. Totalt räknar<br />
man med ca 1,3 kg syre per kg organisk<br />
substans. Luftningsanläggningarna kan<br />
dock behöva överdimensioneras för att ge<br />
tillräcklig turbulens vatten-slamblandningen.<br />
Om det stabiliserade slammet förtjockas,<br />
t. ex. genom kontinuerlig cirkulation mellan<br />
förtjockare och slamluftare erhålls en volymminskning.<br />
Slampressning<br />
Avvattning av slam<br />
Avvattning av slam kan ske i skivpress,<br />
valspress eller skruvpress. I Sverige torde<br />
8<br />
1500<br />
SKF-LAGER<br />
SKF-BEARING<br />
avvattning i skruvpress tilldra sig det största<br />
intresset.<br />
Det svenska L T -systemet är uppbyggt<br />
som en tvåstegsprocess. I det första steget<br />
förurvattnas slammet från ca 4 % till<br />
10-14%. Förurvattnaren består av en silduks-<br />
eller slitsplåtsklädd trumma, där<br />
slammet avvattnas inuti trumman och vattnet<br />
avgår genom duken. Då trumman roterar<br />
bygger det urvattnade materialet upp<br />
en vals (plugg) som under rotation avvattnas<br />
vidare och kontinuerligt matas ut ur<br />
apparaten. Vattnet uppsamlas i ett tråg och<br />
kan bortledas eller recirkuleras.<br />
I det andra steget sluturvattnas slammet<br />
med en skruvpress (»desiccator>>; fig. 1).<br />
I skruvpressens förurvattningszon avgår<br />
vätska som ej är bunden till materialet under<br />
det att detta matas fram till presszonen<br />
där den första kompressionen sker. Med<br />
tillhjälp av en pneumatiskt styrd mottryckskolv<br />
regleras utmatningsöppningen så att<br />
bästa pressbetingelser erhålls. I pressen kan<br />
på fiberslam och kommunalt slam torrhalter<br />
på 40 % erhållas.
steg. Detta steg utgörs av en självrensande<br />
separator dit rejektet leds efter att ha passerat<br />
en självrensande roterande sil för avlägsnande<br />
av eventuellt flytslam. Det utseparerade<br />
slammet samlas i kulans periferi<br />
och kulan öppnas med jämna tidsintervaller<br />
så att det ackumulerade slammet kan tömmas<br />
när kulan har full hastighet. Slammet<br />
från detta andra steg kan inblandas i slammet<br />
från första steget och rejektvätskan<br />
återföras till reningsanläggningen.<br />
I Sverige finns tre stycken tvåstegsanläggningar<br />
av denna typ installerade för behandling<br />
av kommunalt slam av olika slag<br />
(primärslam, rått blandslam fbiologiskt +<br />
kemiskt/ och rötat blandslam).<br />
Med ledning av de många försök, som<br />
framför allt apparatleverantörerna utfört,<br />
kan man med en tvåstegsanläggning vänta<br />
sig en avskiljningsgrad av 80-85% för ett<br />
blandslam. Med kemikaliedosering, som<br />
dock kan bli kostnadskrävande, kan ännu<br />
högre värden uppnås. Man kan beräkna att<br />
blandningen av slam från första och andra<br />
steget får en torrhalt av högst 20%, varvid<br />
första stegets slam har en torrhalt av upp<br />
till 35% och andra stegets slam har en torrhalt<br />
av ca 9%. Halten suspenderade ämnen<br />
i rejektet från steg l kan vara 1-2 % och i<br />
rejektet från steg 2 0,5-1%.<br />
Med en enstegs centrifugering nås utan<br />
kemikalietillsats en avskiljningsgrad av 50-<br />
75%. Med användning av flockningsmedel<br />
kan avskiljningsgraden höjas väsentligt, vilket<br />
gör att enstegsprocessen kan jämställas<br />
med en tvåstegsprocess. Torrhalten uppgår<br />
vid en enstegsprocess med kemikalietillsats<br />
till ca 25%.<br />
Centrifugering av blandslam ger sämre<br />
resultat än primärslam beroende på att<br />
blandslam innehåller mer finpartiklar, till<br />
stor del av organisk natur. Torrhalten i det<br />
inmatade slammet torde ha viss betydelse<br />
för resultatet. Beskickningens storlek spelar<br />
en viktig roll. En återföring av slam från<br />
steg 2 till steg l medför en anrikning av<br />
lO<br />
fint slam och sänker avskiljningsgraden.<br />
Avskiljningsgrad och torrhalt i avvattnat<br />
slam har hittills inte kunnat relateras till<br />
några mätbara slamdata, såsom askhalt, pH<br />
eller redoxpotential.<br />
Decanter-centrifuger används i Sverige<br />
också för avvattning av industrislam. Inom<br />
cellulosaindustrin används dekantercentrifug<br />
för avvattning av sedimenterat fiberslam<br />
och fyllnadsmaterial. Med en ingångshalt<br />
av 5-10% TS kan 35% TS uppnås vid<br />
80% avskiljningsgrad.<br />
A ven inom livsmedelsindustrin kan centrifuger<br />
användas, t. ex. för avvattning av<br />
skal från rotfruktsbehandling.<br />
Vakuumfiltrering<br />
Den konventionella metoden för mekanisk<br />
avvattning av rå- eller rötslam är vakuumfiltrering.<br />
Ett vakuumfilter kan utföras som<br />
trumfilter, bandfilter, bandtrumfilter, topfeed<br />
filter och skivfilter.<br />
Ett trumfilter består av en roterande<br />
trumma indelad i slutna sektorer, vilka alternerande<br />
utsätts för tryck och vakuum.<br />
Trumman är nedsänkt i ett tråg, till vilket<br />
slammet leds. Filtermediet kan bestå av filt<br />
eller duk av natur- eller konstfiber, s. k.<br />
dukfil ter.<br />
I ett bandtrumfilter löper en ändlös filterduk<br />
över filtertrumma och ett system av<br />
valsar. Detta system möjliggör effektivare<br />
tvättning. En speciell typ utgör det s. k.<br />
spring-coil-filtret, där filtermediet består av<br />
dubbla lager spiraler av rostfri tråd.<br />
I ett top-feed filter utmatas slammet på<br />
den roterande trummans övre del, där filtreringen<br />
sker. På den undre delen tvättas<br />
duken inifrån för att förhindra igensättning.<br />
Ett top-feed filter har den fördelen att de<br />
grövre partiklarna sätter sig snabbast och<br />
bildar det undre lagret i filterkakan.<br />
Då vakuumfilter används för avvattning<br />
av kommunalt slam måste detta alltid konditioneras<br />
med oorganiska eller organiska<br />
flockningshjälpmedel för att underlätta fil-
Fig. 4. Slamförbränningsugn (Leje & Thurne).<br />
treringen. Som konditioneringsmedel används<br />
kalk i kombination med flervärda<br />
metallsalter, t. ex. FeC1 3 , FeS0 4 , Al-klorhydrat<br />
eller an- och katjonaktiva polyelektrolyter.<br />
Torrhalten i avvattnat kommunalt slam<br />
brukar bli ca 20%, men även högre värden<br />
har rapporterats. Avskiljningsgraden kan<br />
under gynnsamma förhållanden drivas mycket<br />
högt. Driftsäkerheten kan betecknas<br />
som god. Halten suspenderat material i rejektet<br />
ligger vanligen i storleksordningen<br />
0,5%, men även lägre halter har rapporterats.<br />
Filterpressar<br />
Filterpressar kan användas såväl för industriella<br />
som kommunala slam och väljs då<br />
man önskar ett avvattnat slam med<br />
hög (över 35%) torrhalt Filterpressar arbetar<br />
satsvis och filterkakorna bildas genom<br />
att slammet pumpas in i ett antal parallellkopplade<br />
filterkammare som vid filtercykelns<br />
slut öppnas så att filterkakorna kan<br />
tagas ut. Den satsvisa driften kan under-<br />
lättas genom automatisering av processen.<br />
Mycket låga halter suspenderat material i<br />
filtratet erhålls med denna metod.<br />
Ett villkor för en ekonomisk drift är att<br />
slammet konditioneras med lämpligt flockningsmedel,<br />
t. ex. kalk och järnsulfat eller<br />
aluminiumklorhydrat eller blandas med ett<br />
fyllnadsmaterial som aska eller sågspån. Polyelektrolyter<br />
har ej använts men bör kunna<br />
vara lämpliga för konditionering.<br />
slutbehandling av slam<br />
Slambehandlingen är ej slutförd i och med<br />
att en avvattning skett. Slammet måste vidare<br />
omhändertagas så att inga sanitära<br />
olägenheter uppstår. De metoder som står<br />
till buds för slam av organisk natur är,<br />
förutom uppläggning på tipp, kompostering,<br />
slamförbränning och termisk avvattning.<br />
En slutdisponering utan föregående<br />
avvattning kan ske genom utspridning av<br />
blötslam på åkrar och genom våtförbränning<br />
av slammet.<br />
Kompostering<br />
En kompostering är en aerob mikrobiologisk<br />
process där organiska ämnen nedbryts<br />
och en stabil humusliknande slutprodukt erhålles.<br />
Vid komposteringen avges värme<br />
och blandningens temperatur stiger vanligen<br />
snabbt till över 70°C. Denna temperaturstegring<br />
är av betydelse, då en avdödning<br />
av maskägg, parasiter och t. o. m. bakteriesporer<br />
sker. Komposteringen skall ej behandlas<br />
i denna översikt.<br />
Slamförbränning<br />
Blandslam från en aktivslamanläggning har<br />
ett kalorimetriskt värmevärde av ungefär<br />
4 500 kcalfkg. Förbränning utan stödbränsle<br />
kan ske om slammet avvattnas till<br />
35-40% torrhalt Förbränningstemperaturen<br />
bör vara minst 850°C för att förbränningen<br />
skall bli fullständig och luktobehag<br />
ej skall uppstå från rökgaserna.<br />
11
Askmängden uppgår till ca 15-30% av<br />
den ursprungliga torrsubstansmängden under<br />
förutsättning att oorganiska konditioneringsmedel<br />
(vilka uppgår till 12-14% på<br />
slammets TS-halt) ej tillsatts.<br />
Exempel på ugnskonstruktioner är våningsugnar<br />
(etageugnar) av typen Niehots<br />
och ugnar för förbränning i fluidiserad<br />
-bädd typ Dorr-Oiivers Fluo-Solids reaktor.<br />
Båda dessa typer är avsedda att drivas med<br />
stödbränsle i form av olja.<br />
Förbränning av slam kan även ske i enklare<br />
ugnar av samma typ som används för<br />
sopförbränning (fig. 4). Sådana finns vid<br />
flera anläggningar i Sverige. Ugnstypen har<br />
en fast trappstegsrost och en hydrauliskt<br />
driven horisontell rost och är indelad i en<br />
torkzon, en förbränningszon och en efterförbränningszon.<br />
Värmet i rökgaserna kan<br />
användas för uppvärmningsändamål om<br />
dessa får passera en avgaspanna. Ugnen är<br />
avsedd för slam som avvattnats så långt att<br />
det brinner utan stödbränsle, dvs. för kommunalt<br />
slam 35-40% torrhal t. Drifterfarenheterna<br />
av dylika pannor har i stort sett<br />
varit goda.<br />
Termisk avvattning<br />
Förutom slamförbränning kan man tänka<br />
sig att torka slammet i ett system av ugnar<br />
eller värmeväxlare och utnyttja den torkade<br />
och steriliserade produkten som jordförbättringsmedel,<br />
eventuellt efter tillsats av<br />
kväve, fosfor och kalium.<br />
Våtförbränning<br />
Metoder har utarbetats i USA och Sverige<br />
för oxidation av lösta eller uppslammade<br />
ämnen i vatten med luft under tryck och<br />
förhöjd temperatur. Dessa metoder kan användas<br />
såväl för kommunalt slam som för<br />
vissa industriella avloppsvatten.<br />
12<br />
Slammet oxideras i en reaktor vid ca 120<br />
atö och en temperatur av över 240°C. Avloppsvattnet<br />
befrias från askan genom sedimentering.<br />
Det sedimenterade vattnet, askvattnet,<br />
innehåller flyktiga syror och en<br />
kemisk syreförbrukning av ca 10 gjl och<br />
ett BS av 5-7 gjl och måste återföras till<br />
reningsanläggningen. A v gaserna har en<br />
markerad lukt.<br />
Våtförbränningen kräver en tämligen<br />
komplicerad apparatur och förefaller ej<br />
lämpa sig annat än för större verk.<br />
Summary<br />
Anaerobic and aerobic methods for stabilization<br />
of primary and secondary sewage<br />
sludge are discussed. Methods of dewatering,<br />
such as pressing, centrifugation and<br />
filtration are described and performance<br />
data are given.<br />
Systems for two-stage dewatering of<br />
sludge from industrial and municipal waste<br />
treatment with a predewatering drum and<br />
a screw press have been developed and<br />
installed.<br />
Centrifugation has been used, either as<br />
a two-stage process with a continuous<br />
centrifuge, desludger, and a self cleaning<br />
separator, or as a single-stage process with<br />
a desludger. In the latter case, the result is<br />
improved by addition of polyelectrolytes.<br />
Vacuum filtration is a conventional method<br />
for dewatering and requires sludge<br />
conditioning before filtration.<br />
The sludge treatment also includes a final<br />
treatment after the dewatering e. g.<br />
composting or incineration. Differer::t types<br />
of incineration systems are described.<br />
Tekn. lic. Jan Rennerfelt, Orrje & Co - Scandiaconsult,<br />
Fack, Stockholm.
Grundförbättring, 22, 1969: 1-2, 13-14<br />
Slamavvattning med centrifuger i kommunala reningsverk<br />
Tekn. lic. J. Rennerfelt har i sitt föredrag<br />
gett en god bild av nuvarande möjlighe:er<br />
för slambehandling. Här skall nämnas ytterligare<br />
något om centrifugering.<br />
Det har under senare år (Wylemann &<br />
Graf, 1967; Aronsson, 1968) blivit allt mer<br />
nödvändigt att använda maskiner för avvattning<br />
av slam. Samtidigt har nya reningsprocesser<br />
introducerats. En maskintillverkare<br />
måste därför känna till vilket resultat<br />
m1n får vid avvattning av ett stort antal<br />
olika slamtyper. Detta ställer stora krav på<br />
resurser för utvecklingsarbete.<br />
Alfa-Laval har levererat eller har i order<br />
Fig. l. Munstycksseparator lämplig för stora<br />
vätskeflöden med låg halt suspenderat material<br />
(Alfa Laval). l, inlopp; 2, utlopp för vätskan<br />
(rejektet); 3, utlopp för koncentrat; 4, recirkulation<br />
av en del av koncentratet.<br />
21 .t;<br />
A v Gunnar Aronsson<br />
ett tiotal slamavvattningsanläggningar i Sverige<br />
och utomlands. Jämsides med de erfarenheter,<br />
som vi skaffar oss genom ett<br />
omfattande eget utvecklingsarbete, följer vi<br />
upp resultaten från de anläggningar, som<br />
finns i drift.<br />
Ett aktuellt problem är avvattning av<br />
aktivt överskottsslam. Detta kan med fördel<br />
ske i en centrifugalseparator (fig. l och 2;<br />
se även Rennerfelt fig. 3). Det resultat man<br />
Fig. 2. Självöppnande separator lämplig för medelstora<br />
vätskeflöden med medelhög halt av<br />
suspenderat material (Alfa Laval). l, inlopp; 2,<br />
utlopp för rejektet; 3, utlopp för koncentrat; 4,<br />
manövervätska.<br />
27<br />
13
skall det användas? (c) Finns det några risker<br />
beträffande användningen? (d) Vad är<br />
slammet värt?<br />
Kompostering<br />
Beträffande slambehandlingen uppställer<br />
sig genast den viktiga principfrågan om<br />
slammet skall disponeras separat eller tillsammans<br />
med tätortens fasta avfall. I senare<br />
fallet blir det fråga om sopkompostering.<br />
Denna framstår som ett ur<br />
miljövårdssynpunkt alltmera realistiskt alternativ<br />
till de övriga sopbehandlingsmetoderna,<br />
förbränning och anordning av tippar<br />
i landskapet. Vid sopkomposteringen kan<br />
blött avloppsslam - orötat eller rötat -<br />
med fordel tillsättas de torra, pappersrika<br />
soporna. Slammet ger den erforderliga vatten-<br />
och närsalttillförseln för att cellulosanedbrytningen<br />
skall ta fart. Inga värdefulla<br />
beståndsdelar förloras, värmebildningen i<br />
komposten svarar för hygienisk sanering<br />
och slutresultatet blir ett mullrikt jordförbättringsmedel<br />
med vidsträckt användbarhet.<br />
Tekniskt sett står sopkomposteringen<br />
på ett primitivt plan; ett rationellt tekniskt<br />
utvecklingsarbete under medverkan av biologisk<br />
expertis har alla utsikter att bli<br />
fruktbart.<br />
Totaltorkning<br />
Då det gäller separathanteringen av avloppsslammet<br />
är vattenhalten och vattenhållande<br />
förmågan det stora problemet. Totaltorkning<br />
med värme (till ca 90%<br />
torrsubstanshalt) är idealmetoden ur transportsynpunkt,<br />
vilken dock sällan realiserats.<br />
Den ger en lätthanterlig, lagringsduglig produkt,<br />
vars användning inte är begränsad till<br />
reningsverkets omgivningar. Är torkningstemperaturen<br />
tillräckligt hög, erhålles en ur<br />
sanitär synpunkt helt riskfri produkt. Frånsett<br />
att det blöta slammets innehåll av ammoniumkväve<br />
förloras, kan en torkning vid<br />
100° inte väntas medföra någon nedsätt-<br />
2-693868<br />
ning av slammets växtnäringsverkan. Orötat<br />
avloppsslam kan av flera skäl endast<br />
komma ifråga som jordförbättringsmedel<br />
efter totaltorkning vid desinfektionstemperatur.<br />
Vått rötslam<br />
övriga tänkbara behandlingsmetoder förutsätter<br />
att avloppsslammet rötats. Direkt användning<br />
av icke avvattnat rötslam innebär<br />
transport av 20-25 ton vatten per ton torrsubstans,<br />
vilket är föga tilltalande. Genom<br />
användning av tankvagnar och rörledningar<br />
med spridaraggregat, laguner för temporär<br />
upplagring etc. kan dock distributionen underlättas.<br />
I det myckna vattnet är vissa<br />
mängder växtnäring lösta. A v betydelse ur<br />
gödslingssynpunkt är endast innehållet av<br />
ammoniumkväve. Det uppgår till l a 2 kg<br />
N per ton vått slam. Det går förlorat genom<br />
avdunstning vid slammets torkning eller<br />
förvaring.<br />
Partiell avvattning<br />
Avvattning av rötslammet på torkbäddar<br />
har hittills varit vanligast. En produkt med<br />
20-30% torrsubstans har i allmänhet kunnat<br />
erhållas, men torkningsförhållandena<br />
framstår som växlande och osäkra. Det<br />
torkbäddsavvattnade rötslammet är tixotropt<br />
och ingalunda idealiskt ur hanteringssynpunkt.<br />
Vakuumfiltrering och centrifugering ger<br />
produkter med ungefär samma torrsubstanshalt<br />
och hanterbarhet som det torkbäddsavvattnade<br />
rötslammet. Också vid<br />
dessa metoder förloras slammets innehåll<br />
av ammoniumkväve. I rötslam konditionerat<br />
med kalk utgör den tillsatta kalken en<br />
avsevärd del av torrsubstansen. Motsvarande<br />
gäller för slam, som erhålles vid fosforreduktion<br />
genom utfällning med kalk.<br />
Dessa slam får mera karaktären av kalkningsmedel<br />
än av organiska gödsel- och<br />
jordförbättringsmedel.<br />
17
Kemiskt fällda slamtyper<br />
Fosforreduktion med aluminium- eller<br />
järnsalter ger slamtyper rika på aluminiumeller<br />
järnhydroxider samt fosfor. Denna senare<br />
är hårt bunden och överskottshydroxiderna<br />
har kapacitet att binda mera fosfor.<br />
Det har visat sig att dessa slamtyper på kort<br />
sikt förhållit sig passiva gentemot fosforn<br />
i andra slamkomponenter och i marken.<br />
Deras fosforinnehåll har varit svårtillgängligt<br />
för växtligheten. På längre sikt kan en<br />
liten men uthållig fosforverkan väntas. De<br />
kemiska aluminium- och järnhaltiga slamtyperna<br />
påverkar därmed föga avloppsslammets<br />
allmänna användbarhet som gödseloch<br />
jordförbättringsmedeL<br />
Slammets användning<br />
Normalanvändningen av avloppsslam på<br />
odlingsmarken är nedbrukning under vår,<br />
sommar (på träda) eller höst i givor på ca<br />
5 ton torrsubstans per ha. Tillförseln kan<br />
upprepas vart 4-8 år (en gång i växtföljdsomloppet).<br />
Vid fortlöpande slamanvändning<br />
kan riktvärdet för slamtillförseln sättas<br />
till l ton torrsubstans per ha och år. Den<br />
areal i ha, som en tätort behöver för att<br />
kontinuerligt bli av med sitt slam, är lika<br />
med s 1 amproduktionen ton torrsubstans<br />
per år.<br />
Patagener och giftiga ämnen<br />
Avloppsslam av de i det föregående omnämnda<br />
typerna är i det stora hela ofarligt<br />
att använda på odlingsmarken. Vissa risker<br />
föreligger dock; slammet kan innehålla patogener<br />
och giftiga ämnen, som eventuellt<br />
kan skada grödorna eller göra skördeprodukterna<br />
olämpliga som foder eller föda.<br />
Med hänsyn till den eventuella förekomsten<br />
av patogener bör slamgödsling av grönsaksodlingar<br />
inte förekomma. Ej heller bör<br />
vår- och sommargödsling av betesmarker<br />
äga rum, eftersom viss risk för sprid-<br />
18<br />
ning av bandmaskägg till kreaturen då kan<br />
föreligga. Ett utvidgat experimentellt underlag<br />
för generella sanitära och hygieniska<br />
föreskrifter för slamdispositionen i dess helhet<br />
är påkallat.<br />
Förekomst av giftiga ämnen i slammet -<br />
t. ex. kvicksilver - är lika oroväckande<br />
oavsett vilket dispositionssätt för slammet,<br />
som man väljer. Förbränning och tippning<br />
i havet ger minst lika stora förgiftningsrisker<br />
som slamanvändningen på odlingsmarken.<br />
Här gäller det för tätorterna att<br />
mota Olle i grind, att genom punktvis insatta,<br />
speciella reningsåtgärder hindra de<br />
giftiga ämnena från att nå reningsverket<br />
och förorena det totala avloppsvattenflödet.<br />
En allmänt ökad uppmärksamhet gentemot<br />
speciella industri- och andra utsläpp 1 avloppssystemet<br />
är här påkallad.<br />
Slammets värde<br />
När det gäller avloppsslammets värde som<br />
gödsel- och jordförbättringsmedel är det<br />
torkbäddsavvattnade rötslammet bäst studerat.<br />
Det har hävdat sig väl gentemot stallgödsel.<br />
Slam av genomsnittskvalitet har per<br />
enhet torrsubstans en överlägsen kväve-,<br />
fosfor-, mikronäringsämnes- och kalkverkan.<br />
Dess kaliumverkan är däremot klart<br />
underlägsen; avloppsvattnets kalium passerar<br />
obehindrat reningsverket. Också som<br />
mullråämne har slammet hävdat sig väl<br />
gentemot stallgödseln.<br />
På basis av jämförelser med de oorganiska<br />
handelsgödsel- och kalkningsmedlen<br />
kan rötslammets rena växtnärings- och<br />
kalkverkan beräknas till ca 50 kr per ton<br />
torrsubstans. Den organiska substansens<br />
värde som mullråämne är betydligt vanskligare<br />
att ange men torde kunna uppskattas<br />
till ungefär lika mycket. Totalvärdet skulle<br />
därmed bli av storleksordningen 100 kr per<br />
ton torrsubstans.<br />
Dock är det av många skäl orealistiskt att<br />
försöka ta ut detta värde av slamavnä-
marna. Slamdistributionen till odlingsmarken<br />
är endast i ett inledningsskede, den<br />
fortgår under primitiva former och följes<br />
med avvaktan av såväl producenterna som<br />
avnämarna. Det är säkerligen lämpligast att<br />
tills vidare i slammets gödsel- och jordförbättringsvärde<br />
främst se en stimulans för<br />
avnämarsidan till att upplåta lämpliga marker<br />
och till att positivt ta del i distributionen.<br />
Konkurrenskraftig dispositionsmetod<br />
Trots de primitiva hanteringsformerna har<br />
ett starkt ökat intresse för avloppsslammets<br />
användning på odlingsmarken gjort sig gällande<br />
under den senaste tiden. Det rör sig<br />
nästan helt om distribution av icke avvattnat<br />
rötslam. Trots de stora slamvolymerna och<br />
trots att reningsverken bortser från gödselvärdet,<br />
framstår dispositionsmetoden som<br />
konkurrenskraftig gentemot övriga dispositionsmetoder.<br />
Med mera koncentrerade<br />
(torrare) och lätthanterligare slamtyper kan<br />
det åtminstone i någon mån bli möjligt för<br />
reningsverken att ta ut slammets realvärde.<br />
Den ekologiskt riktiga jordförbättringslinjens<br />
konkurrenskraft kommer därmed ytterligare<br />
att ökas.<br />
Så länge som man arbetar med vått slam<br />
kommer en huvudpunkt att ligga i att få<br />
fram en smidig koordinering mellan reningsverkens<br />
kontinuerliga slamproduktion<br />
och växtodlingens säsongbetonade slamanvändning.<br />
Denna koordinering erbjuder en<br />
rad organisatoriska, tekniska och biologiska<br />
problem, vilka dock alla med god vilja<br />
kan lösas.<br />
Slutord<br />
Avslutningsvis må beträffande den ekologiskt<br />
riktiga dispositionen av tätorternas<br />
växtnäringshaltiga avfall - återgången till<br />
odlingsmarken - framhållas, dels att den<br />
är värd ,att prövas som ett realistiskt alternativ<br />
av alla våra tätorter, dels att den<br />
är värd att främjas genom forskning och<br />
försöksverksamhet.<br />
Summary<br />
The wastes of our urban community are<br />
rich in plant nutrients. Man has created<br />
an eutrophic environment for plants and<br />
animals.<br />
The sewage is allowed to pollute the<br />
water systems, directly by living and dead<br />
organic matter, indirectly by inorganic<br />
plant nutrient stimulating autotrophic<br />
growth.<br />
The solid wastes containing organic matter<br />
and plant nutrients are burnt or dumped<br />
into the landscape which also eauses pollution<br />
problems.<br />
The surplus supply of organic matter<br />
and plant nutrients to the water systems as<br />
weil as the air and landscape pollution must<br />
be avoided. The only ecologically justified<br />
way to solve the problems is to use the<br />
wastes on the arable land where they originally<br />
were produced. In that way the<br />
cycle of productian will be closed. Different<br />
ways of preparing sewage sludges and solid<br />
wastes to manures and soil amendments are<br />
discussed, drying, composting, and chemical<br />
conditioning. Principles of handling and<br />
use are given. The economical value of the<br />
products is indicated.<br />
It is concluded that the ecologically justified<br />
line of urban waste disposal is fully<br />
able to replace the non-ecological principles<br />
of waste disposal hitherto preferred.<br />
Professor Sven L. Jansson, Institutionen för växtnäringslära<br />
och jordbearbetning, Lantbrukshögskolan,<br />
Uppsala 7.<br />
19
Grundförbättring, 22, 1969: 1-2, 20-21<br />
Os! os slamprob/erner og disponering av slam<br />
Ved inngangen til dette århundre hadde<br />
Oslo by 250 000 innbyggere. Av dem hadde<br />
bare et fåtall vannklosetter. I 1930 var innbyggertallet<br />
steget til 340 000 personer, og<br />
byens fprste kloakkrenseanlegg ble bygd<br />
ved Skarpsno, vest i Oslo, med en liten arm<br />
av Oslofjorden som resipient. Renseanleggets<br />
kapasitet måtte snart utvides fra 30 000<br />
til 50 000 personekvivalenter. Arrlegget renser<br />
vannet mekanisk samt biologisk med aktivt<br />
slam. Egne slamfortykkere er ikke<br />
bygd. Slammet pumpes fra bassengene uten<br />
behandling direkte ut til en slamlekter ved<br />
kaien. Herfra slepes lekteren ut på dypt<br />
vann der slammet tpmmes. Inntil 1938 foregikk<br />
slammtpmming ved Steilene i indre<br />
Oslofjord.<br />
I begynnelsen av 1940-årene ble Festuingen<br />
renseanlegg bygd. Dette arrlegget betjener<br />
de sentrale deler av Oslo by. Kloakkvanuet<br />
renses kun mekanisk ved totrinns<br />
sedimentering. Belastningen går opp i<br />
180 000 personekvivalenter. Heller ikke<br />
dette arrlegget har slamfortykkere. Slammet<br />
pumpes kun ned til en slamlekter eller båt<br />
som siden frakter slammet ut i fjorden.<br />
Klager fra rekefiskere fprte til att tpmmestedet<br />
inne i indre Oslofjord måtte oppgis,<br />
fprst om sommeren, siden også om vinteren.<br />
Det nye tpmmestedet lå ved Mplen<br />
utenfor Hurum, der Oslofjorden vider seg<br />
ut. Da en ny slambåt på 500 m 3 med egen<br />
maskin ble tatt i bruk i 1958, ble slamtpmming<br />
her ute mulig, selv om fjordisen<br />
vinterstid var vanskelig. Fra 1938 til 1960<br />
har slammet vrert tpmt ved Mplen.<br />
20<br />
A v Per A. Hallberg<br />
I 1955 var byens innbyggertall kommet<br />
opp i 450 000 personer. 0kningen var<br />
srerlig sterk i byens pstlige deler. På denne<br />
siden av byen ble derfor det neste renseanlegget<br />
bygd. Dette arrlegget ved Bekkelaget<br />
ble tatt i bruk i 1963, og er heregnet<br />
for 150 000 personekvivalenter, med mekanisk<br />
samt biologisk rensing med aktivt<br />
slam. Slammet utgjreres i et anlegg for hele<br />
400 000 personekvivalenter, og består av<br />
slamfortykkere, gjreringstanker, lagertank<br />
for utgjreret slam, gassreservoar, samt kjelanlegg<br />
for utnyttelse av gass. Denne dimensjoneringen<br />
ble valgt fordi arrlegget skulle<br />
behandie slam også fra de pvrige to renseanlegg.<br />
Ved Bekkelaget finnes derfor kai<br />
for lossing og lasting av slam.<br />
Ettersom slammet fra Skarpsno og Festuingen<br />
renseanlegg har rukket å gå i sur<br />
gjrering innen det losses ved Bekkelaget,<br />
har dette medfprt betydelige luktulemper.<br />
stadige klager fra naboer har bevirket at<br />
slammet nå som tidligere må tpmmes i fjorden<br />
uten å vrere utgjreret. Idag fpres således<br />
ukentlig hele l 800 m 3 råslam og kun<br />
700 m 3 utgjreret slam ut fjorden. Tpmmestedet<br />
har siden 1960 vrert ved Bolrerne, en<br />
pygruppe ca 85 km fra Oslo. Kostnadene<br />
for slamtransporten var i 1966 Nkr<br />
6,06 j m B for alle utgifter, men u ten renteta<br />
p. For transporten har man idag tre fartpyer<br />
med tilsammen l 500 m 3 lastevolum.<br />
Universitetslektor F. Beyer (1955) fra<br />
Marinbiologisk Institutt, Oslo, ledet i 1954<br />
et arbeid som omfattet målinger av temperatur,<br />
salinitet, tetthet og strpm i tre
dyp, vind, samt coliforme og f
Slammet måste spridas och myllas väl omedelbart<br />
efter utkörningen. Vid utspridning<br />
av blötrötslam på åkrarna måste noga tillses<br />
att den tillförda slamgivan inte blir så stor,<br />
att näringsämnen kan föras ut med täckdiken<br />
och öppna avlopp. Sällskapet lämnar<br />
kostnadsfritt råd och anvisningar till de<br />
jordbrukare och trädgårdsinnehavare som<br />
önskar använda rötslam. Som fackmän har<br />
hushållningssällskapet förmånen att kunna<br />
anlita docent Nils Brink, förvaltare Tomas<br />
Hedenskog och agr. lic. Kalju Valdmaa vid<br />
lantbrukshögskolan.<br />
Ä ven för rötslammets vidkommande har<br />
emellertid kvicksilverfrågan kommit med i<br />
bilden. Många av våra fiskevatten har blivit<br />
»svartlistade>>, vilket innebär att den fisk,<br />
som fångas, anses otjänlig som människo-<br />
föda. Provtagningar pågår, och vissa resultat<br />
från Ekoln tyder på, att kvicksilvervärdena<br />
ligger något lägre än den fastställda<br />
gränsen, l mg kvicksilver pr kg fiskkött<br />
Sällskapet ser dock med oro på denna<br />
fråga. A v tillflödena till Ekoln torde Fyrisån<br />
vara det enda vattendrag som kan<br />
medföra nämnvärda mängder kvicksilver.<br />
Det är ingen lätt uppgift att lokalisera utsläppen<br />
av kvicksilver och andra metaller<br />
från industriföretag, hantverkare och vetenskapliga<br />
institutioner. Men detta detektivarbete<br />
får inte fördröjas. Skulle kvicksilverskräcken<br />
även omfatta rötslammet kommer<br />
användningen av detta i farozonen.<br />
Direktör Göran Knutsson, Uppsala läns hushållningssällskap,<br />
Kungsgatan 41, Uppsala.<br />
25
Grundförbättring, 22, 1969: 1-2, 26-27<br />
Transport och spridning av rötslam på åkerjord<br />
Vårt svenska jordbruk kännetecknas av en<br />
låg lönsamhet för mjölk- och köttproduktion.<br />
Detta har lett till en i och för sig<br />
önskvärd minskning av kostammen. Tyvärr<br />
medför denna minskning även krympande<br />
arealer slåttervall och lägre mängder stallgödsel.<br />
Var och en som sysslar med jordbruk<br />
eller hithörande frågor, kan icke<br />
undgå att lägga märke till, att den ensidiga<br />
stråsädesodling som blivit allt vanligare kräver<br />
allt större insats av handelsgödselmedeL<br />
Mot denna bakgrund ter sig en kombinerad<br />
lösning av jordbrukets växtföljdsproblem<br />
och reningsverkens avfallsbekymmer helt<br />
naturlig.<br />
Sedan några år sker spridning av rötslam<br />
på Lantbrukshögskolans egendomar vid<br />
U p p sala. Slammet, som hämtas från stadens<br />
reningsverk, är av tre typer, nämligen<br />
blötslam, mellanslam och halvtorrt slam.<br />
Blötslammet med en torrsubstanshalt (ts) av<br />
2-12% pumpas i tankvagn och sprides direkt<br />
från vagnen på fältet eller via bevattningsanläggning.<br />
Mellanslammet, ts 12-<br />
18 % , kan endast transporteras i mycket täta<br />
vagnar efter lastning med traktorskopa.<br />
Transport kan även ske vintertid då slammet<br />
frusit till block. Efter upptorkning i<br />
kompost på fälten sker sedan utspridning<br />
sommartid med gödselspridare. Det halvtorra<br />
slammet, ts 18-3 5 % , slutligen lastas<br />
med traktorskopa och transporteras med<br />
vanliga traktorkärror eller lastbilar ut till<br />
fältkomposter. Vid lämplig tidpunkt under<br />
sommaren sprides slammet med stallgödselspridare.<br />
I samtliga fall iakttages följande: (l) ur<br />
26<br />
Av Tomas Hedenskog<br />
trafiksäkerhetssynpunkt får icke jord och<br />
slam spillas på asfaltvägar; (2) uttransport<br />
av slam får icke ske på sådant vis, att åkermarken<br />
förstöres genom jordpackning; (3)<br />
slammet får icke spridas eller kompostläggas<br />
så att vattendrag och vattentäkter förstörs.<br />
Genom att investera i lämplig och alternativ<br />
utrustning samt genom att planera väl<br />
i god tid, behöver man sällan avbryta i<br />
slamspridningen även om ovanstående krav<br />
måste uppfyllas.<br />
En ofta återkommande fråga är, hur<br />
långt det lönar sig att transportera slam.<br />
I fig. l har växtnäringsvärdet i slam angivits<br />
liksom transport- och spridningskostnad<br />
som en funktion av transportsträckan.<br />
För kvävet en svårberäknelig faktor -<br />
har det kortsiktiga utbytet försiktigtvis beräknats<br />
till 20% av totala kväveinnehållet<br />
Transport- och spridningskostnaden har<br />
framräknats med utgångspunkt från lastbilstaxor<br />
och räkenskapsmaterial från Ultuna<br />
Egendom. Vid studium av diagrammet<br />
finner man att halvtorrt slam av 20 % ts<br />
kan transporteras nästan 7 km innan kostnaderna<br />
överstiger växtnäringsvärdet, och<br />
att 30% slam tål ytterligare 2 km transport.<br />
Blötslam med 3 % ts kan endast transporteras<br />
1-1,5 km i 8 m3 tankvagnar.<br />
ökas tankvolymen till 14 m3 ökas avståndet<br />
till 5 km. Bästa ekonomin erhålles om blötslammets<br />
torrsubstanshalt går upp mot l O % .<br />
Under sådana omständigheter blir maximala<br />
transportsträckan 14,5 km med 8 m3<br />
tankvagn.<br />
Om man antager att blötslam spri-
10 10<br />
ts 30%<br />
20%<br />
8 8<br />
M<br />
M<br />
.._ E<br />
.._ E<br />
..... .....<br />
->C<br />
->C<br />
-u Q)<br />
o 6 6<br />
c -u<br />
.....<br />
v; :o<br />
o ><br />
->C V\<br />
01<br />
-.....<br />
o<br />
c<br />
.....<br />
4 :o<br />
0..<br />
V\ 4 c<br />
o<br />
.....<br />
x<br />
1-<br />
:0<br />
c -<br />
2 2<br />
2 4 6 8 10 12 14 16 18<br />
Transportavstånd (km)<br />
Fig. l. Diagram visande relationerna mellan växtnäringsvärdet<br />
hos och transportkostnaderna för rötslam<br />
vid olika transportavstånd. Vågräta linjer, växtnäringsvärdet<br />
vid olika torrsubstanshalt (ts). Sneda<br />
linjer, transportkostnaderna som funktion av transportavstånder.<br />
• • A, blötslam (ts 2-12 %), tankvagn<br />
och spridning direkt på fältet; •, 24 m 3 Jlass;<br />
•, 14 m 3 Jlass; e, 8 m 3 flass; O, halvtorrt slam (ts<br />
18-35 %), biltransport och spridning med stallgödselspridare.<br />
des inom ett avstånd av 9 km från ett reningsverk<br />
erhålles, även om endast en kvadrant<br />
utnyttjas, en total areal av 6 200 hektar.<br />
Kan 40% av denna areal disponeras<br />
fås 2 500 hektar. Blötslamgödslas l j l O av<br />
arealen med 250 m 3 per år kan området<br />
taga emot ungefär 62 500 ms dvs. gott och<br />
väl Uppsala stads årsproduktion. Dessa<br />
250 ms 3 % slam motsvarar cirka 2 300 kg<br />
handelsgödsel NPK. Per hektar och år gör<br />
detta 230 kg - en förhållandevis blygsam<br />
mängd.<br />
Summary<br />
(l) Digested sludge is valuable for the<br />
so il.<br />
(2) It is possible to applicate sludge on<br />
farm land without hygienic risks.<br />
(3) Transport of sludge is possible both<br />
from economical and technical point of<br />
view.<br />
Förvaltare Tomas Hedenskog, Ultuna Egendom,<br />
Uppsala l.<br />
><br />
27
Grundförbättring, 22, 1969: 1-2, 28-30<br />
Forskning och försök med rötslam<br />
Forskningsarbete med rötslam påbörjades i<br />
mitten av 1940-talet av professorerna G.<br />
Torstensson och Sven L. Jansson på institutionen<br />
för allmän jordbrukslära vid Lantbrukshögskolan.<br />
Det visade sig därvid, att<br />
rötslam var likvärdigt med stallgödsel ifråga<br />
om innehåll av växtnäringsämnen, med undantag<br />
av kalium varav halten var lägre<br />
i rötslam. De rent kemiska undersökningarna<br />
följdes upp med kärlförsök<br />
Under 1950-talet utvidgades verksamheten<br />
till försök med rötslam från olika reningsverk<br />
i landet. Uppsala läns hushållningssällskap<br />
och särskilt dess direktör<br />
Göran Knutsson visade stort intresse för<br />
dessa rötslamsförsök och 1961 påbörjades<br />
en serie fältförsök på Hushållningssällskapets<br />
gård Västerby. Denna försöksserie avsåg<br />
att ge underlag för en värdering av rötslammets<br />
växtnärings- och markvårdseffekt<br />
jämfört med stallgödselns. I följande sammanställning<br />
redovisas stallgödselns och<br />
rötslammets effekt på skördeavkastningen<br />
jämfört med skörd från ogödslad mark. Resultaten<br />
härrör från fältförsök i Uppsala<br />
län 1961-1968.<br />
Skörd Relativa<br />
Gödsling (kgfha) tal<br />
Ingen l 500 100<br />
Rötslam l 770 118<br />
Stallgödsel l 640 109<br />
Försöksresultaten visar, att rötslammet<br />
överträffar stallgödseln med i medeltal ca<br />
10% högre skördeavkastning. De angivna<br />
medeltalen avser sexton stråsädes- och fyra<br />
vallskördar omräknade i kärnskörd (s. k.<br />
28<br />
Av Kalju Valdmaa<br />
nivellerad skörd); gödselgivan var i medeltal<br />
6 ton ts per ha vart fjärde år.<br />
Diskussionen om att rötslammet borde<br />
ingå i den biologiska cirkulationen (Valdmaa,<br />
1968 a och b) ledde till att två nya<br />
försöksserier startade hösten 1966, vilket<br />
innebar, att rötslamsförsöken utökades till<br />
att omfatta i stort sett hela landet. Den<br />
ena försöksserien avser att belysa den samlade<br />
effekten av ordinära givor vid årlig<br />
användning, den andra serien effekten av<br />
mycket stora givor. I det sistnämnda<br />
fallet vill man utröna det mest ekonomiska<br />
sättet för tätorten och jordbruket att åstadkomma<br />
en mera genomgripande förändring<br />
av jordens bördighet. Försöken avses pågå<br />
i minst åtta år.<br />
Efter hand har kontakt med företrädare<br />
för landets hälsovårdande myndigheter upprättats.<br />
Härvid konstaterades att det för<br />
hela vår s. k. avfallsfråga nästan helt saknades<br />
föreskrifter ifråga om avfallsdispositionen<br />
och de föreskrifter som existerade<br />
baserade sig mer eller mindre på tro och<br />
tyckande. Ett samarbete kom därför till<br />
stånd med (a) Naturvårdsverkets vattenlaboratorium<br />
och statens bakteriologiska<br />
laboratorium för kartläggning av förekomsten<br />
av patagena organismer i avfallsprodukter<br />
och produkternas omsättning i<br />
odlingsjorden, med (b) Statens Veterinärmedicinska<br />
anstalt beträffande inälvsparasiternas<br />
förekomst och viabilitet i avfallet, med<br />
(c) Institutionen för lantbrukets hydroteknik<br />
vid Lantbrukshögskolan beträffande ytoch<br />
grundvattenvärderingar i samband med
Tabell l. Rötslammets och stallgödselns innehåll av växtnäringsämnen.<br />
Antal analyser<br />
pH<br />
Torrsubstans (%)<br />
Org. substans (% av ts)<br />
Totalkväve (% av ts)<br />
Fosfor (% av ts)<br />
Kalium (% av ts)<br />
Kalcium (% av ts)<br />
Mangan (ppm av ts)<br />
Koppar (ppm av ts)<br />
Bor (ppm av ts)<br />
Vanlig<br />
stallgödsel<br />
386<br />
8,3<br />
19,8<br />
76<br />
2,2<br />
0,6<br />
2,1<br />
1,5<br />
237b<br />
23b<br />
18b<br />
Blötgödsel<br />
295<br />
7,2<br />
7,6<br />
79<br />
5, l<br />
1,2<br />
3,6<br />
1,0<br />
Blötrötslam•<br />
Halvtorrt<br />
rötslam Medelvärde Variation<br />
25 60 60<br />
7,1 7,0 5,2-8,0<br />
28,9 5,1 1,5-12,8<br />
43 59 35-83<br />
2,5 4,7 2,2-8,1<br />
1,1 1,.5 0,2-3,1<br />
0,3 0,4 0,1-0,8<br />
2,8 2,5 0,9--4,8<br />
753c<br />
812C<br />
3ZC<br />
• Analyser utförda 1968. b Fredriksson & Bengtsson, 1952. c Jansson, 1963. Medeltal av värdena<br />
från elva olika reningsverk.<br />
utspridning av rötslam och med (d) Institutionen<br />
för marklära vid Lantbrukshögskolan<br />
och Institutionen för analytisk kemi vid<br />
Stockholms universitet för undersökning av<br />
eventuell förekomst av skadliga, biologiskt<br />
aktiva ämnen i rötslammet.<br />
I tabell l redovisas de hittills<br />
utförda riksomfattande rötslam- och stallgödselanalyserna.<br />
Variationen i rötslamsammansättningen<br />
kan vara mycket stor<br />
mellan prov från olika reningsverk och förorsakas<br />
av olika processer i reningsverken.<br />
Analys av rötslammet bör därför alltid ut-<br />
Tabell 2. skörderesultat från försök med rötslamspridning<br />
på tjälad mark. Kungsängens<br />
gård, Uppsala.<br />
Gödsling (ts tonfha)<br />
1967 1968<br />
o o<br />
3,8 3,8<br />
o 7,5<br />
15, l 15, l<br />
o 30,0<br />
• Skörd 5 660 kgfha.<br />
1968 års skördar.<br />
Kärnskörd<br />
(re!. tal)<br />
too•· b<br />
112b<br />
130<br />
111 b<br />
125<br />
b Medeltal av 1967 och<br />
föras innan det användes för gödsling. Det<br />
framgår vidare av tabell l att rötslam och<br />
stallgödsel i växtnäringsavseende är likvärda<br />
med undantag av kalium såsom inledningsvis<br />
anfördes.<br />
skörderesultaten från försöken med<br />
slamspridning på tjälad gyttjeblandad lerjord<br />
redovisas i tabell 2. Rötslammets positiva<br />
effekt på skördeavkastningen var påtaglig,<br />
trots att grundskörden av korn var<br />
hög.<br />
Sammanfattningsvis har av de hittills utförda<br />
undersökningarna med rötslam som<br />
gödsel- och jordförbättringsmedel framkommit,<br />
att rötslammet är en värdefull tillgång<br />
i den biologiska cirkulationen. Hur<br />
stor rötslamgivan skall vara, hur ofta gödsling<br />
med rötslam kan företagas och vilka<br />
föroreningsrisker, som förekommer får<br />
fortsatta undersökningar visa.<br />
Summary<br />
The first research work in Sweden with<br />
sewage sludge was started in 1940 by G.<br />
Torstensson and S. L. Jansson. Primarily<br />
it was a chemical analyse of the sludge<br />
campared with farmyard manure. The chemical<br />
composition varies largely even be-<br />
29
tween different samples from the same purification<br />
plant.<br />
In field experiments, where the effects<br />
on crop yields of sewage sludge and<br />
farmyard manure (6 tons of dry matter per<br />
hectare) was compared, sewage sludge gave<br />
as a mean for 20 crops l O per cent higher<br />
yield than farmyard manure.<br />
A cooperation with scientists in the fields<br />
of parasitology and sanitary has been started<br />
for studies of the effects of the disposal<br />
of sewage sludge in agriculture.<br />
Finally is concluded that the arable soil<br />
is the best place for the destruction of sewage<br />
sludge at the same time as it is used<br />
as plant fertilizer and soil amendments.<br />
30<br />
Litteratur<br />
Fredriksson, L. & Bengtsson, G., 1952. Ekonomisk<br />
gödsling och kalkning. 77 p. LT förlag,<br />
Stockholm.<br />
Jansson, S. L., 1963. Rötslammets användning<br />
inom jordbruket. Växtnärings-Nytt, 19:1, 1-6.<br />
Valdmaa, K., 1968 a. Den biologiska cirkulationen<br />
i tätort och odlingsmark. Aktuellt från lantbrukshögskolan<br />
nr 119, 1-12.<br />
- 1968 b. Rötslammets tillvaratagande och användning<br />
som jordförbättrings- och gödselmedel.<br />
Växt-närings-Nytt, 24:3, 16-22.<br />
Agr. lic. Kalju Valdmaa, Institutionen för jordbearbetning<br />
och växtnäringslära, Lantbrukshögskolan,<br />
Uppsala 7.
av slam, som kan finnas disponibla på olika<br />
avstånd från de olika reningsverken. Vidare<br />
går det lätt att personligen få kontakt med<br />
intresserade jordbrukare, efter hand som<br />
behovet av arealer för slamspridning ökar.<br />
Den mycket intressanta inventeringen<br />
har sålunda klart visat, att man från jordbrukets<br />
sida ställer sig mycket positiv till<br />
att medverka i en för samhället konstruktiv<br />
lösning av slamfrågan. Materialet utgör<br />
också ett mycket värdefullt underlag för<br />
fortsatta diskussioner med staden och andra<br />
berörda myndigheter. Från hushållningssällskapets<br />
sida har vi aldrig räknat med<br />
att en användning inom jordbruket skall<br />
32<br />
kunna lösa hela slamfrågan, men anser att<br />
en sådan användning utgör ett viktigt<br />
komplement till andra metoder att göra sig<br />
kvitt slammet. En förutsättning är vidare<br />
att jordbrukarna kan få slammet utan några<br />
egentliga kostnader annat än en viss medverkan<br />
vid spridningen. Att slammet i sig<br />
självt skulle kunna bli ett värdefullt gödseloch<br />
jordförbättringsmedel på våra ofta<br />
kreaturssvaga jordbruk, därom råder knappast<br />
någon tvekan.<br />
Docent Sven Gesslein, Hushållningssällskapet,<br />
Stockholm.
Grundförbättring, 22, 1969: 1-2, 33-41<br />
Transportvägar för växtnäring och toxiska<br />
substanser i ekosystemet jord-gröda-djur<br />
Inledning<br />
Man har ofta anledning att ställa frågan<br />
hur den växtnäring och hur de kemiska<br />
medel som användes i växtodlingen utnyttjas,<br />
omsättas och transporteras inom ett<br />
ekologiskt system och mellan sådana. Med<br />
andra ord: Hur mycket tas upp av grödan,<br />
hur mycket stannar kvar i marken, hur<br />
mycket lakas ut till vattnen?.<br />
J ag skall först ge en allmän överblick<br />
av växtnäringens enkannerligen kvävets och<br />
fosforns cykler för Sveriges livsmedelsproduktion<br />
för att sedan begränsa mig till förhållandena<br />
på det enskilda fältet i anknytning<br />
till den för dagen aktuella frågan om<br />
rötslammet.<br />
Ekologiska och ekonomiska system<br />
Man talar om slutna och öppna ekosystem.<br />
I de slutna systemen cirkulerar substanserna<br />
som växelvis ingår i oorganiska och organiska<br />
ämnen. I öppna system läcker ämnen<br />
ut och förlusterna måste täckas från utanförliggande<br />
källor för att klara livsmedelsproduktionen.<br />
Denna ägde under naturahushållningens<br />
dagar rum i väl slutna system.<br />
Under inflytande av den tekniska och<br />
ekonomiska utvecklingen har emellertid<br />
dörrar öppnats vilka tidigare endast stått<br />
på glänt.<br />
Vid en närmare analys finner man att<br />
detta är en följd av den »Öppna» ekonomi,<br />
som tillämpas i de industrialiserade län-<br />
3-693868<br />
Av Nils Brink<br />
derna. Under processen förtärs både de förnyelsebara<br />
och icke-förnyelsebara naturtillgångarna.<br />
Den produktionshöjning som eftersträvas<br />
upprätthålles genom ett flöde av<br />
produkter rakt igenom systemet; avfallsmängden<br />
ökar i takt härmed. Vid en mer<br />
sluten ekonomi åter ledes strömmen av utnyttjade<br />
produkter tillbaka till produktionen.<br />
Man talar då även om en cyklisk ekonomi.<br />
Tydligen råder en uppenbar analogi och<br />
ett beroendeförhållande mellan ekologiska<br />
och ekonomiska tänkesätt som i sig är oförenliga;<br />
ekonomen finner det olönsamt att<br />
tillvarata förbrukade produkter, ekologen<br />
vill återinföra dem i produktionen till varje<br />
pris.<br />
Kvävets och fosforns kretslopp<br />
Det är en vanlig föreställning att utlakningen<br />
av kväve och fosfor från åker i väsentlig<br />
grad skulle bidraga till igenväxningen<br />
av inlandsvattnen och att detta<br />
skulle bero på ökad användning av handelsgödsel.<br />
Det hävdas till och med att den<br />
växtnäring (fosfor), som förbrukas vid vegetabilieproduktionen<br />
inom jordbruket<br />
skulle till en alldeles övervägande del spolas<br />
ut i vattendragen (Lundholm, 1967), dvs.<br />
nästan allt som odlas skulle gå igenom<br />
människans matsmältningsapparat för vidare<br />
befordran till vattnen. Detta är i grunden<br />
falskt.<br />
33
Tabell 2. Balansräkning för kväve och fosfor.<br />
Kungsängen 1968.<br />
Alla värden i kgjha.<br />
Försöksled ... Gl G2 G3 G4 G5<br />
Kväve<br />
Inflöde<br />
Handelsgödsel" 46 46<br />
Rötslam O 230<br />
Summa 46 276<br />
Utflöde<br />
Gröda" 90 11 O<br />
Utlakning 4,0 2,3<br />
Summa 94 112<br />
Upplagringc -48 164<br />
Fosfor<br />
Inflöde<br />
Handelsgödsel O O<br />
Rötslam O 55<br />
Summa O 55<br />
Utflöde<br />
Gröda•<br />
Utlakning<br />
Summa<br />
Upplagring<br />
19 23<br />
0,06 0,11<br />
19 23<br />
- 19 32<br />
o o<br />
460 920<br />
460 920<br />
118 112<br />
4,7 21<br />
123 133<br />
237 787<br />
o o<br />
110 220<br />
110 220<br />
o<br />
1840<br />
1840<br />
114<br />
39<br />
153<br />
1683<br />
o<br />
440<br />
440<br />
25 24 24<br />
0,26 0,99 4,9<br />
25 25 29<br />
85 195 411<br />
" Urea. • Kärna; halmen plöjs ned. c Förluster<br />
till atmosfären inräknade.<br />
nämnas att Uppsala stad med i runt tal<br />
l 00 000 invånare producerar ca 5 ton rötslam<br />
per dygn (räknat som torrsubstans);<br />
arealbehovet blir l ha per dygn eller 360<br />
ha per år. Ultuna egendom, som förfogar<br />
över l 200 ha klarar i princip ensam avnämarfrågan<br />
även om man tar hänsyn till<br />
växtföljder.<br />
I fråga om näringsbalansen på de gödslade<br />
försöksområdena kan balansräkningen<br />
i tabell 2 uppställas. Bilden är här i stora<br />
drag densamma som för hela riket; en i förhållande<br />
till inflödet liten utlakning och stor<br />
upplagring. Det må emellertid även här inskärpas<br />
att utlakningen vid de höga givorna<br />
relativt sett var mycket stor. Det kan därtill<br />
38<br />
anmärkas att den negativa balansen i jämförelseledet<br />
(G l) medförde ett 20-procentigt<br />
skördeunderskott, medan på de höga<br />
givorna icke följde någon som helst skördestegring.<br />
Organisk substans<br />
Utlakningen av organiska ämnen från fält<br />
som gödslas med organiska gödselmedel<br />
brukar inte anses särskilt stor. Någon anledning<br />
att revidera en sådan uppfattning<br />
finns inte vad det gäller ordinär gödsling<br />
(fig. 6). Däremot bör uppmärksamheten<br />
fästas vid konsekvenserna av stora givor;<br />
figuren visar här en tiofaldig ökning av utlakningen.<br />
Problemen vid koncentrerade<br />
upplag kommer in i det förlängda perspektivet;<br />
här bör verksamheten skärpas i alla<br />
avseenden.<br />
Bakterier<br />
En fråga som tilldrar sig ett särskilt intresse<br />
är spridningen av bakterier, särskilt patagena<br />
sådana. Här är det måhända mera<br />
koncentrationerna än de transporterade<br />
mängderna som bör beaktas; infektionsrisken<br />
är avhängig av koncentrationen.<br />
Ser man först på försöket vid Kungsängen<br />
finner man förhållandevis låga halter<br />
i dräneringsvattnet (fig. 6), som ur bakteriell<br />
synpunkt var av en avsevärd bättre<br />
kvalitet än ytvattnet vid Y. Eftersom slamvattnets<br />
innehåll av koliforma bakterier var<br />
av storleksordningen l 0 7 celler fl (slammets<br />
halt oräknad) innebär resultatet att marken<br />
har en utomordentligt stor förmåga att kvarhålla<br />
mikroorganismer.<br />
De ovan anförda observationerna i fält<br />
bekräftas genom ett perkolationsförsök med<br />
Salmonella typhi-murium, till vilket det kan<br />
bli anledning återkomma i ett senare sammanhang.<br />
Kvicksilver<br />
Kvicksilvret är en av de giftsubstanser, som<br />
tilldragit sig stor uppmärksamhet i den all-<br />
J
Tabell 3. Kvicksilver i växter, djur och rötslam.<br />
Alla värden i Hg mgfkg.<br />
Vattenväxter före och efter utsläpp från pappersbruk<br />
(Johnels & Westermark, 1966)<br />
Före Efter<br />
Vattenmossa<br />
0,076 3,70<br />
Näckros<br />
0,010 0,52<br />
Spannmål skördat från metylkvicksilverbetat utsäde<br />
(Underdal, 1968)<br />
Korn<br />
Havre<br />
0,009 (0,004-0,028)<br />
0,016 (0,006-0,034)<br />
Veteplanta från kvicksilverbetat utsäde (Johnels &<br />
Westermark, 1966)<br />
Utsäde<br />
Strå<br />
Bladverk<br />
Kärna<br />
(15)<br />
0,006-0,016<br />
0,07-0,08<br />
0,007-0,011<br />
Växtätare och köttätare ( Johnels & Westermark, 1966;<br />
Westermark et al., 1968)<br />
Älg, rådjur, nöt, häst<br />
Kråka, stare, sädesärla<br />
Duvhök<br />
1863-1946<br />
1947-1965<br />
1966-1968<br />
0,007-0,010<br />
0,1-20<br />
2,2<br />
29<br />
3.3<br />
Rötslam (Andersson, 1967; Westermark, 1968)<br />
Uppsala, Norrköping,<br />
Västerås<br />
Åkeshov<br />
Linköping<br />
Henriksdal<br />
Henriksdal<br />
Loudden<br />
l 6 6-9 Andersson<br />
18<br />
16-29<br />
40-60}<br />
3 _ 6<br />
Westermark<br />
med kvicksilverbetat utsäde. Halterna i kärnan<br />
låg tydligen inom samma gränser som<br />
i de norska undersökningarna. De höga värdena<br />
i bladen kan ges två förklaringar; antingen<br />
beror de på ett atmosfäriskt nedfall,<br />
som främst uppfångas av ytförstorade organ,<br />
eller på skillnad i metabolismen i olika<br />
delar av plantan.<br />
Enligt vissa svenska opublicerade undersökningar<br />
finns det ingenting som tyder på<br />
att det skulle vara någon skillnad i halter<br />
i spannmål från betat och obetat utsäde.<br />
Frågan är emellertid om kvicksilvret byggs<br />
in i kärnan på olika sätt och därför kan<br />
40<br />
ge olika anrikning i nästa led. Vissa försök<br />
med höns och hönsägg tyder på detta. Oavsett<br />
växtmaterialets halt av kvicksilver är<br />
det en allmän regel att koncentrationerna<br />
stiger avsevärt från växt till växtätare och<br />
från växtätare till köttätare. Det är ju däri<br />
faran ligger.<br />
Bland växtätarna råder stora olikheter<br />
(tabell 3). Sålunda tycks de stora landdjuren<br />
(de verkliga herbivorerna; älg, rådjur, tamboskap)<br />
i regel upplagra avsevärt mindre<br />
än fröätande fåglar (cf. Johnels & Westermark,<br />
1966; Westermark, Johnels, Sondell<br />
& Sjöstrand, 1968). De höga halterna i såväl<br />
fröätande fåglar som i duvhöken sätts i<br />
samband med användningen av kvicksilverbetat<br />
utsäde. Den markanta nedgången under<br />
åren 1966-68 har inträffat efter förbudet<br />
mot betning med kvicksilverpreparat.<br />
Hur går det då med kvicksilvret i rötslammet?<br />
Att mängderna i slammet kan<br />
men icke behöver uppgå till höga tal har<br />
Andersson (1967) och Westermark (1968)<br />
visat (tabell 3). Transportvägarna blir desamma<br />
som för de biogena elementen, men<br />
på grund av vad som ovan sagts kan man<br />
förvänta sig en annan fördelning. Till växten<br />
går en ringa del, men kanhända tillräckligt<br />
mycket i vissa grödor för att det<br />
skall utgöra ett memento med tanke på näringskedjan;<br />
kanske blir det nödvändigt att<br />
följa upp frågan med utfordringsförsök.<br />
Till marken går den alldeles övervägande<br />
delen där det binds, kanske för all framtid.<br />
Till vattnet går just ingenting, men törhända<br />
ändå i sådan mängd att lokala koncentrationsökningar<br />
blir följden. Vad betyder<br />
i så fall utlakningen i jämförelse med<br />
de mängder som likafullt måste spolas ut<br />
direkt med vattnet från reningsverken? Därom<br />
vet vi föga eller intet.<br />
En del av de ställda frågorna har behandlats<br />
av Andersson (1967). Men oavsett<br />
vad man kommer till för resultat i alla dessa<br />
spörsmål finns det på lång sikt knappast<br />
mer än en väg att gå. Kvicksilverflödet
måste spåras och stoppas vid källorna; i<br />
fabriker, i sjukhus, i laboratorier. Ty rötslammet<br />
måste väl spridas på marken. Eller<br />
vart skall det i annat fall skickas? Till vattnet?<br />
Till luften? Till stjärnorna?<br />
Summary<br />
(l) The connection between economic and<br />
ecological systems is discussed.<br />
(2) The budget of nitrogen and phosphorus<br />
for Sweden is presented in diagrams.<br />
These show that the leaking-out from arable<br />
land is diminutive in comparison with<br />
that of settlements. A great deal of the nitrogen<br />
and phosphorus goes back to farm<br />
lands with the manure and is stored in soil.<br />
(3) In a field experiment the above is<br />
confirmed. From the experiment it is also<br />
seen that the leaking-out of substances increases<br />
very much with the manuring.<br />
(4) The problem of mercury is discussed.<br />
Litteratur<br />
Andersson, A., 1967. Kvicksilver i rötslam. Grundförbättring,<br />
20, 149-150.<br />
Lundholm, B., 1967. Människans miljö. Människans<br />
villkor p. 120. Wahlström & Widstrand,<br />
Stockholm.<br />
Johnels, A. & Westermark, T., 1966. studier på<br />
kvicksilverhalt hos några organismer i svensk<br />
natur. Föredrag och diskussioner vid viltforskningsrådets<br />
nordiska konferens 3-5 mars 1966.<br />
Underdal, B., 1968. Nokre resultat av kvikksölvanalyse<br />
i korn og emballasjemateriale. Medlemsblad<br />
for Den Norske Veterinaerforening.<br />
20, 105-108.<br />
Westermark, T., 1968. Kvicksilver i slam och vatten<br />
från Stockholms avloppsreningsverk. Brev<br />
till Stockholms stads Gatukontor 6.3.1968.<br />
Westermark, T., Johnels, A., Sondell, J. & Sjöstrand,<br />
B., 1968. Några analysresultat på kvicksilver<br />
i landfåglars fjädrar m. m. anlagda efter<br />
förbudet 1.2.1966 mot alky!kvicksilver som betmedel<br />
i jordbruket. Rapport till 1964 års Naturresursutredning<br />
och dess Ekologigrupp.<br />
Docent Nils Brink, Institutionen för lantbrukets<br />
hydroteknik, Lantbrukshögskolan, Uppsala 7.<br />
41
Grundförbättring, 22, 1969: 1-2, 42-43<br />
Några synpunkter på användandet av<br />
kommunalt avfall inom jordbruket<br />
Odlingsmarken kan utan nackdelar mottaga<br />
och omsätta stora mängder organiskt material<br />
och växtnäringsämnen per arealenhet,<br />
men olyckligtvis ingår i det kommunala<br />
avfallet också betydande mängder rent kemiskt<br />
avfall av huvudsakligen industriellt<br />
ursprung. Framförallt kan innehållet av<br />
tungmetaller befaras avvika helt från vad<br />
som kan förekomma i hittills använda gödsel-<br />
och jordförbättringsmedeL Då en del<br />
grundämnen däribland flera tungmetaller<br />
även vid låga koncentrationer är skadliga,<br />
måste givetvis riskerna för anrikning i mark<br />
och näringskedjor beaktas vid doseringen.<br />
I England blev man tidigt på det klara<br />
med de risker som kan vara förknippade<br />
med användandet av kommunalt avfall<br />
inom jordbruk och trädgårdsskötsel. Ar<br />
1959 observerades missväxt hos sockerbetor<br />
på jord som erhållit rötslam, vilket misstänktes<br />
bero på hög halt av tungmetaller<br />
i slammet. De angripna plantorna befanns<br />
ha abnormt höga halter av Zn, Cr och Ni.<br />
I ett fältförsök där inverkan av bl. a. rötslam<br />
på mark och vegetation prövats, konstaterades<br />
förhöjda halter av Cr, Cu, Ni,<br />
Pb och Zn i mark, liksom förhöjda halter<br />
av Cu, Ni och Zn i vegetation från de parceller<br />
som erhållit slam. Annu sex år efter<br />
det att slamtillförseln upphört kvarstod de<br />
förhöjda halterna i marken. (Le Riche,<br />
1968.)<br />
På initiativ av laborator Svante Oden<br />
togs sommaren 1967 två slamprov från<br />
42<br />
A v Arne Andersson<br />
Uppsala reningsverk vilka analyserades på<br />
Hg (A. Andersson), Pb (P. O. Johansson)<br />
och klorerade kolväten (S. Oden). Halten<br />
Hg befanns vara 9 300 resp. 9 700 ng per<br />
gram torrsubstans (l ng= 10- 9 g.) Ett stallgödselprov<br />
befanns samtidigt innehålla 195<br />
ngjg ts. Genom försöksledare Kalju Valdmaa<br />
erhölls från reningsverk i ytterligare<br />
fyra städer sex slamprov, som visade sig<br />
ha Hg-halter varierande mellan 6 300 och<br />
29 200 ngjg ts. Beräkningar grundade på<br />
dessa halter visade att om rötslam användes<br />
i jordbruket enligt samma principer som<br />
stallgödsel, skulle ett års slamtillförsel i<br />
ogynnsamma fall tredubbla matjordens Hginnehåll<br />
(Andersson, 1967).<br />
Med hänsyn till den låga Hg-halt som<br />
i flertalet livsmedel ej får överskridas påbörjades<br />
i samarbete med försöksledare<br />
Valdmaa ett kärlförsök där vegetationens<br />
Hg-upptag från jord som erhållit rötslam<br />
studerats. Försöksväxter har varit senap och<br />
korn. De preliminära resultaten är inte entydiga.<br />
Vid analys av skörden i stadiet<br />
knoppning-axgång kunde inget nämnvärt<br />
Hg-upptag påvisas. Senapsplantor som analyserats<br />
på ett tidigare utvecklingsstadium<br />
hade emellertid visat förhöjda Hag-halter<br />
för de kärl som erhållit slam. Analyser<br />
gjordes även på As, vilka visade halter som<br />
ökade med slamtillförseln. Analyserna på<br />
vegetationsprov har utförts vid Isotoptekniska<br />
laboratoriet i Stockholm.<br />
Likaledes har i samarbete med V aldmaa
Grundförbättring, 22. 1969: 1-2, 44<br />
Rötslam och kvicksilver i Stockholm<br />
Sedan isotoptekniska laboratoriet konstaterat<br />
att avloppsvatten från Henriksdals reningsverk<br />
innehöll 6-8 mgjmB Hg började<br />
gatukontoret söka efter den eller de<br />
industrier som med sitt spillvatten släppte<br />
ut det aktuella kvicksilvret. Man misstänkte<br />
då i första hand en industri inom Nacka<br />
stad, som tillverkar betningsmedel. Enär utsläppen<br />
av kvicksilver troligen är kortvariga<br />
och därför stickprov kan bli mycket missvisande<br />
inkopplades en automatisk provtagare<br />
på industrins avloppsledning. Det<br />
första veckaprovet visade en så hög halt<br />
som l 500 mgjm 3 och man förmodade då<br />
att huvuddelen av kvicksilvret i Renriksdalsverket<br />
härrörde från denna fabrik. Efter<br />
hänvändelse till fabriksledningen har<br />
kvicksilverhalten i vattnet gått ner högst<br />
väsentligt men minskningen i Henriksdalsverket<br />
är proportionellt mycket mindre.<br />
Gatukontoret har med anledning härav<br />
genom provtagning i avloppsnätet sökt<br />
komma underfund med varifrån kvicksilvret<br />
kommer. Tydligen finns det ett<br />
tämligen stort antal företag från vilka<br />
kvicksilver utsläpps. En svårighet i undersökningarna<br />
är att resultaten från stickproven<br />
blir mycket varierande och att det kan<br />
vara svårt att montera automatiska provta-<br />
44<br />
Av G. Brundin, Stockholm<br />
gare på de platser som skulle vara lämpligast.<br />
Vidare har analystiden varit lång, ca<br />
l till 2 månader, vilket hindrat en rationell<br />
undersökning. Ä ven personalbrist har bidragit<br />
till försening av undersökningarna.<br />
Gatukontoret har dock funnit ytterligare ett<br />
par industrier som släppt ut kvicksilver.<br />
Efter den livliga diskussionen i pressen<br />
om vådan av kvicksilverutsläpp samt upptäckten<br />
av industrier som bidragit till kvicksilverföroreningen<br />
har troligen tillsynen av<br />
kvicksilverhanteringen i ett flertal företag<br />
blivit noggrannare. En påtaglig minskning<br />
av kvicksilverhalten i stadens avloppsverk<br />
har också konstaterats.<br />
Gatukontoret avser att fortsätta undersökningarna<br />
och räknar med att i samband<br />
med en utökad kontroll av industriutsläppen<br />
i staden kunna spåra kvicksilvret på<br />
ett effektivare sätt. En rening av stadens<br />
avloppsvatten med avseende på kvicksilvret<br />
är en åtgärd som först i andra hand bör<br />
komma ifråga med hänsyn till svårigheten<br />
att bli av med det avskilda kvicksilverhaltiga<br />
slammet.<br />
överingenjör Gustaf Brundin, Stockholms stads<br />
Gatukontor.
Grundförbättring, 22, 1969: 1-2, 45-48<br />
Hygieniska och parasitologiska problem<br />
Avloppsvattnet från bosättningscentra utgör<br />
alltid ur hälsosynpunkt sett ett potentiellt<br />
hot för såväl människor som djur.<br />
Bland befolkningen i stora bosättningscentra<br />
finns det alltid individer, som antingen<br />
lider av sjukdomar, vilka sprids<br />
genom vatten, eller som skenbart friska<br />
verkar som sjukdomsbärare.<br />
Till moderna samhällens vatten- och avloppssystem<br />
hör som en väsentlig faktor en<br />
centraliserad rening av avloppsvattnet. I en<br />
enda reningsanläggning kan avloppsvatten<br />
från upp till 1,8 miljoner människor renas<br />
(Hiidenheimo, 1964). Den allmännaste metoden<br />
vid reningen av avloppsvatten<br />
speciellt från bosättningscentra är den biologiska<br />
reningen och hävvidlag är aktivslammetoden<br />
den bäst utvecklade.<br />
Vid aktivslammetoden bindes de organiska<br />
,föreningarna i avloppsvattnet vid den<br />
biomassa, som uppstår genom bakteriefunktionen<br />
under aeroba förhållanden. Det är<br />
fråga om en biologisk oxidering av organiska<br />
avfallsprodukter. Det slam som bildas<br />
ledes till rötkammare i förening med<br />
det slam, som avskiljes vid föreningen. I<br />
rötkammaren omsättes slammet under metanjäsning<br />
i ett anaerobt tillstånd.<br />
Hygieniska problem<br />
I detta föredrag ingår jag dock ej detaljerat<br />
på processens gång, utan inskränker mig till<br />
4-693868<br />
vid hanteringen av rötslam<br />
A v Harri Seppänen<br />
att granska de hygieniska faror, som hänför<br />
sig till hanteringen av det slam, som uppstår<br />
oberoende av vilken process som tilllämpas.<br />
I de nordiska länderna är den allmänna<br />
hygieniska nivån synnerligen hög. De sjukdomar,<br />
som från bosättningscentra sprids<br />
genom avloppsvattnet är närmast tarmsjukdomar,<br />
förorsakade av olika Salmonellabakterier.<br />
Visserligen kan även tuberkulos,<br />
dysenteri och smittosam gulsot spridas genom<br />
vatten, men beträffande t. ex. tuberkulosen<br />
torde den direkta droppsmittan<br />
vara den mest primära spridningsvägen.<br />
Tuberkulos kan smitta genom damm från<br />
torkat slam, förutsatt att slammet innehåller<br />
rikligt med Mycobacterium tuberculosis.<br />
Avloppsvattnet från sanatorier behandlas<br />
därför också vanligen genom desinficering.<br />
Pasteurella Utiarensis och Bacillus antracis<br />
som närmast förorsakar djursjukdomar<br />
(de förstnämnda tularemia och den senare<br />
mjältbrand) hör till de patagena mikrober,<br />
som sprider sig genom avloppsvatten.<br />
Av de patagena virus som sprids genom<br />
avloppsvatten torde det viktigaste vara det<br />
som förorsakar polio. Spridningen av övriga<br />
patagena virus (Coxacie, Echo och<br />
Adeno), i allmänhet genom vatten, är ännu<br />
en relativt oklar fråga. Man kan ändå anse<br />
det troligt, att alla patagena virus bibehåller<br />
sin livsduglighet i vatten och framförallt<br />
då i avloppsvatten, där de organiska ämnenas<br />
koncentration är hög.<br />
45
---------------------------------------------------l<br />
Koleravibrio (Vibrio comma), som ännu<br />
vid sekelskiftet till och med i Europa föranledde<br />
förödande epidemier torde man<br />
nästan helt, åtminstone i de nordiska länderna,<br />
kunnat förinta.<br />
Hanteringen av slam och därmed sammanhängande<br />
åtgärder kan tänkas indelad<br />
i två olika skeden. Det första utgör hanteringen<br />
av detsamma i reningsanläggningar<br />
för avloppsvatten och det andra<br />
vidarebehandlingen av det slam, som forslas<br />
bort från reningsanläggningen, vartill hänför<br />
sig användningen av slammet t. ex. som<br />
gödselmedel för odlingsjord och som jordförbättrande<br />
medel.<br />
I reningsanläggningarna för avloppsvatten<br />
sker hanteringen av slam under en kontroll,<br />
som närmast hänför sig till övervakning<br />
av själva processen. Hit hör bl. a.<br />
provtagning av slammet vid de olika utvecklingsstadierna<br />
samt en fysikalisk-kemisk<br />
och mikrobiologisk analys.<br />
I laboratorierna är infektionsfaran förhållandevis<br />
liten, då utbildade fackmän sköter<br />
hanteringen av proven. I själva reningsanläggningen<br />
och framförallt på de lavar,<br />
där slammet torkas och stora mängder av<br />
det hanteras, delvis i öppna utrymmen, är<br />
infektionsfaran däremot betydligt större än<br />
i laboratorierna.<br />
Vid användning av torkat slam som gödsel-<br />
och jordförbättringsmedel, bör även de<br />
hygieniska synpunkterna ovillkorligen beaktas.<br />
I det skenbart torra slammet kan<br />
ännu finnas levande patogena bakterier, virus<br />
och urdjur. Även sådana parasiter som<br />
t. ex. binnikemasken kan i äggstadierna<br />
hålla sig vid liv trots att slammet torkas<br />
ute på öppna lavar. I detta sammanhang<br />
måste observeras, att transporten av slammet<br />
från laven till åkern för binnikemaskens<br />
del inte är ens tillnärmelsevis av så<br />
stor betydelse, som ledandet av slammet till<br />
vattendrag, där maskens äggstadier kommer<br />
ut till fiskarna, som i detta fall tjänar som<br />
mellanvärdar.<br />
46<br />
Det slam som sprides på åkrarna är hälsovådligt<br />
framförallt för djuren. Ibland används<br />
ju gödslad jord som betesmarker. För<br />
människor förorsakar det som gödsel använda<br />
slammet med eventuellt förekommande<br />
patogena mikrober infektioner närmast<br />
indirekt genom den bärgade skörden.<br />
Okokta, vårdslöst tvättade rotfrukter är i<br />
hygieniskt avseende alltid vanskligt att förtära,<br />
framförallt då jorden gödslats med<br />
slam från reningsanläggningarna. Den vanliga<br />
bladsalladen hör till de grönsaker, som<br />
också alltid ätes rå.<br />
Faktorer som inverkar på mikrobernas<br />
härdighet mot yttre faktorer<br />
Endast i bakteriesläkterna Bacillus och<br />
Clostridium påträffas sporbildning. Bakteriens<br />
spor är den av cellen skapade uthållighetsformen,<br />
som uppstår när det vanliga<br />
logaritmiska tillväxtskedet upphör t. ex. på<br />
grund av att näringstillförsel blivit ofördelaktig.<br />
Sporerna är särskilt härdiga mot all<br />
yttre inverkan. De förstörs inte alldeles lätt<br />
ens genom kokning. Dessutom utstår de<br />
torka synnerligen väl.<br />
De viktigaste av de patogena bakterierna<br />
med sporbildning är Bacillus antracis, som<br />
förorsakar mjältbrand. Bland sporbildarna<br />
finns inte andra, som förorsakar smittosamma<br />
sjukdomar. Clostridium tetani förorsakar<br />
visserligen stelkramp, men den är<br />
ju inte en smittosam sjukdom.<br />
Bakterierna indelas enligt cellväggens<br />
struktur i grampositiva och gramnegativa.<br />
Därtill beror cellernas s. k. syrabeständighet<br />
(en sorts färgningsmetod) på cellväggens<br />
beskaffenhet. Grampositiva och de syrabeständiga<br />
cellerna är härdigare mot yttre inflytanden<br />
än gramnegativa och de icke<br />
syrabeständiga. Av de gramnegativa och<br />
patogena bakterierna kan Salmonella-släktet<br />
nämnas och likaså är Shigella dysenteria<br />
som förorsakar dysenteri, en gramnegativ
livsduglig vid en fuktighetshalt på omkring<br />
15%. Salmonella typhosa utstår enligt dessa<br />
prov inte torkning lika bra som S. paratyphii<br />
(fig. 1).<br />
Möjligheter att eliminera den<br />
hygieniska faran av slam<br />
Den effektivaste metoden för att förhindra<br />
spridningen av allehanda smittosamma<br />
sjukdomar är att angripa dem på ett tillräckligt<br />
tidigt stadium. En sådan profylaktisk<br />
metod är upplysning och förbättrad<br />
allmän hygien. Genom dessa metoder har<br />
man redan kunnat eliminera många epidemier,<br />
som förut åstadkom stor skada bland<br />
befolkningen och där just vattnet var den<br />
viktigaste spridningsvägen.<br />
Trots alla förebyggande åtgärder, måste<br />
dock slam från avloppsvatten i hygieniskt<br />
avseende alltid anses farligt. För att minska<br />
denna hygieniska fara och även eliminera<br />
den, kan bl. a. följande metoder tillämpas<br />
(Mueller & Strauch, 1968): (a) En förlängning<br />
av slammets förruttnelsetid, (b) Torkning<br />
av slam vid temperaturer över 100°C<br />
och (c) Pastörisering av s1am.<br />
Enligt Mueller & Strauch (1968) dör<br />
Salmonella i uppvärmt slam inom loppet<br />
av 20 dygn. Om också slammet skulle<br />
mogna redan inom två veckor, vore det ur<br />
hygienisk synpunkt sett att rekommendera,<br />
att slammet lagrades längre tid. Det är då<br />
naturligt och mycket sannolikt, att de patogena<br />
mikroberna passerar processen utan<br />
att dö.<br />
Torkning av slam vid temperaturer över<br />
+ 100°C, liksom även pastörisering utgör<br />
effektiva medel för eliminering av den hygieniska<br />
faran. Tidigare har konstaterats,<br />
att enbart torkning av slam inte förintar<br />
t. ex. Sa!monella paratyphii. Båda ovannämnda<br />
metoder garanterar, om de är effektivt<br />
utförda, att slammet blir hygieniskt<br />
sett helt ofarligt. Visserligen förblir bakteriernas<br />
sporer levande vid pastörisering och<br />
även vid upphettning av slam till temperaturer<br />
över + 100°C, men bland de verkligt<br />
smittosamma sjukdomsalstrarna finns inte<br />
sådana arter. Djurparasiter i form av vegetativa<br />
forma förintas vid pastörisering,<br />
men äggen förblir säkert livsdugliga genom<br />
denna process.<br />
En ytterlighetsmetod vid bekämpandet av<br />
den hygieniska faran är kemisk desinfektion<br />
av slammet. Detta kommer i fråga, då<br />
en epidemi utbrutit i en sådan trakt, där<br />
reningsanläggningen för avloppsvatten inte<br />
har pastöriserings- eller hettorkningsmöjligheter.<br />
Speciellt på små orter kan denna metod<br />
någon gång bli aktuell. Vid hanteringen<br />
av avloppsvatten från epidemisjukhus<br />
borde specialåtgärder tillämpas. I detta<br />
fall borde avloppsvattnet eller det slam,<br />
som bildats i de olika reningsanläggningarna<br />
alltid desinficeras.<br />
Summary<br />
When handling the sewage sludge the hygienic<br />
aspects should be taken in account<br />
more than in the past. It should be kept<br />
in mind that sewage water from cities and<br />
other living-centres may contain patogenic<br />
microorganisms, which may cause serious<br />
epidemies. Therefore the sewage sludge is<br />
a potential danger for people getting in<br />
direct or indirect contact with it.<br />
People who are working at the sewage<br />
plants, will get in direct contact with the<br />
sludge and anyone of us may get in indirect<br />
contact with it by using plants and<br />
vegetables, manured with sewage sludge. It<br />
is also dangerous to !et infected sewage<br />
water out in rivers because water fits very<br />
weil as a carrier of infections.<br />
Litteratur<br />
Hiidenheimo, H., 1964. Korkeakuormitteiset aktiivilietelaitokset.<br />
Vesita/ous, 5, 7-12.<br />
49
Miiller, W. & Strauch, D., 1968. Ist es sinnvon<br />
aus hygienischen GrUnden bei Faulräumen eine<br />
Verlängerung der Schlammfaulzeiten zu fordem?<br />
Ges. lng., 89, 118-121.<br />
Brunner, G., 1952. Die Widerstandsfähigkeit von<br />
Enteritisbakterien gegen die Klärschlammfäul-<br />
50<br />
nis und gegen das Eintrocknen in ausgefaultem<br />
Schlamm. Ges. lng., 73, 19-21.<br />
Agr. och forst. lic. Harri Seppänen, Helsingfors<br />
stads vattenverk, Helsingfors.
Grundförbättring, 22' 1969: 1-2, 51-52<br />
De hygieniska riskerna vid rötslamshantering<br />
Vår kunskap om de hygieniska faktorerna<br />
i samband med hantering av slam från<br />
kommunala reningsverk har hittills varit<br />
mycket begränsad. I litteraturen, främst den<br />
utländska, har visserligen funnits uppgifter<br />
om förekomst av bakterier, virus och parasitägg<br />
i slam. För att kunna ta ställning<br />
till hela detta problemkomplex behövs emellertid<br />
en fullständigare kännedom inte blott<br />
om dessa olika organismers art och förekomst<br />
utan även deras kvantitet, överlevnadsförhållanden<br />
och nedbrytningshastighet<br />
I de fall tidigare försök gjorts att belysa<br />
några av dessa förhållanden, har man i allmänhet<br />
studerat reaktionerna enbart hos<br />
banala coli-bakterier. Det är heller inte<br />
klarlagt i vad mån utländska litteraturuppgifter<br />
utan vidare kan appliceras på svenska<br />
förhållanden.<br />
Med dessa bristande kunskaper för ögonen<br />
är det därför knappast förvånande att<br />
vår inställning till de hygieniska frågorna<br />
i praktiken varit baserad mera på tro än<br />
vetande. Man förlitade sig på rötningsprocessens<br />
nedbrytande effekt med utgångspunkt<br />
från den nominella uppehållstiden i<br />
rötkammaren. Man bortsåg från att rötningen<br />
är en kontinuerlig process och att<br />
därför en viss del av slammet kunde passera<br />
rötkammaren i praktiskt taget orötat skick.<br />
De stora städerna lämpade ut sitt rötslam<br />
i havet under försäkringar att det var helt<br />
ofarligt - ja t. o. m. sterilt (trots att det<br />
är tillkommet genom en biologisk rötningsprocess).<br />
I mindre orter å andra sidan var<br />
slamkvantiteterna relativt små, varför slam-<br />
Av Viktor Tullander<br />
met i regel utan olägenhet kunde lagras på<br />
torkbäddar under så lång tid att t. o. m.<br />
Medicinalstyrelsens krav på lagringstid för<br />
latrin (6 mån.) kunde uppfyllas. Inga uppenbara<br />
sjukdomsfall, som kunde sättas i<br />
samband med slamhantering, hade heller inträffat.<br />
Hösten 1966 började emellertid ett antal<br />
entreprenörer att i större skala distribuera<br />
slam från Stockholm, Göteborg och senare<br />
också från Malmö till lantbrukare samtidigt<br />
som havsutsläppen upphörde. På förfrågan<br />
från en del hälsovårdsnämnder, som konfronterats<br />
med denna hanterings barnsjukdomar<br />
(främst ur naturvårdssynpunkt),<br />
lämnades genom Lantbrukshögskolan och<br />
N a turvårdsverkets laboratorium skriftliga<br />
och muntliga råd och anvisningar beträffande<br />
lagring och spridning av rötslam.<br />
Likaså upprättades en intim kontakt mellan<br />
dessa institutioner och entreprenadfirmorna.<br />
Två firmor tillskrev emellertid även<br />
Medicinalstyrelsen för att inhämta denna<br />
myndighets syn på de hygieniska frågorna<br />
i samband med slamhantering. Med anledning<br />
härav sammankallade Socialstyrelsen<br />
en konferens i februari 1968 med representanter<br />
för ett flertal berörda institutioner.<br />
Under mellantiden hade en del undersökningar<br />
hunnit utföras vid pågående kontrollerade<br />
spridnings- och lagringsförsök.<br />
Likaså hade ett antal analyser från reningsverk<br />
och litteraturuppgifter av olika slag<br />
hunnit samlas in.<br />
Man kunde konstatera att de försiktighetsåtgärder<br />
som hade föreskrivits av Lant-<br />
51
Grundförbättring, 22, 1969: 1-2, 53-54<br />
Rötslam ur parasitologisk synpunkt<br />
Rötslam kan förutom bakterier och virus<br />
även innehålla parasitägg. Den smittsamma<br />
fasen av parasiternas utveckling är ägget<br />
eller larvstadiet. Då det gäller rötslam är<br />
det endast parasiter, där ägget är den smittfarliga<br />
fasen, att räkna med. Parasitiska<br />
larver oskadliggöres nämligen med all sannolikhet<br />
i rötslam.<br />
Parasitär smittspridning sker genom att<br />
de interna parasiterna avger ägg, dessa<br />
hamnar i värddjurets tarmkanal och lämnar<br />
kroppen med fekalierna. Äggen förökar sig<br />
ej utanför djurkroppen som bakterier och<br />
virus, de kan således ej genom odling anrikas.<br />
För att påvisa de ursprungliga äggen<br />
måste istället tidsödande metoder tillämpas.<br />
Arterna av ägg kan säkerligen variera i<br />
olika reningsverk. Aggsortimentet beror på<br />
vilka individer (djur eller människor), som<br />
deponerar fekalier i reningsverket och vidare<br />
på vilka arter av parasiter dessa har.<br />
Det är ju huvudsakligen människans fekalier<br />
som ingår i rötslammet, men även<br />
fekalier från hund och katt, från olika husdjur,<br />
från fåglar, från djurparksdjur osv.<br />
kan ingå. I undersökta rötsiarnsprov har huvudsakligen<br />
följande parasitägg påvisats:<br />
Diphyllobothrium latum (binnikemask<br />
eller människans breda bandmask). Denna<br />
mask kan även förekomma hos hund och<br />
räv. Agg av denna mask är mycket vanliga<br />
i rötslam, vilket talar för att ej ringa antal<br />
människor i vår omgivning är maskbärare.<br />
Människor smittas då fisk eller rom ätes<br />
i rått tillstånd. Fiskar som innehåller det<br />
smittfarliga larvstadiet är i första hand<br />
A v Otto Roneus<br />
gädda, abborre, lake och gös. Det är endast<br />
fiskar som lever i sötvatten som är infekterade<br />
av dessa larver. I tarmen hos slutvärden,<br />
människan, utvecklas larven till en<br />
binnikemask, denna avger ägg som via fekalier<br />
och kloakvatten kommer ut i sötvatten<br />
där ägget efter utveckling i en liten sötvattencopepod,<br />
hamnar i nämnda fiskar och<br />
där utvecklas till larvstadiet.<br />
Taenia saginata (människ!ans obeväpnade<br />
bandmask). Agg av denna bandmask påvisas<br />
då och då i rötslam. Människan smittas<br />
då den äter rått nötkött (råbiff, köttbullssmet<br />
o. d.). Masken avger ägg, dessa sprides<br />
med människans fekalier, på betesmarker<br />
kan de upptagas av betande nötkreatur,<br />
i vilka dynt utvecklas i muskulaturen.<br />
Asearis lumbricoides (människans spolmask).<br />
Enstaka förekomst av ägg har setts<br />
i rötslam. Människan infekteras, då med<br />
latrin gödslade grönsaker, sallad o. d. ätes.<br />
Dessutom har påvisats ägg från djurparasiter<br />
såsom Toxocara canis och Taxascaris<br />
leonina (hundens spolmaskar), Trichuris<br />
(piskmask) och diverse ej säkert artbestämda<br />
nematodägg.<br />
Parasitäggen är i allmänhet motståndskraftiga<br />
mot yttre påverkan och mest resistenta<br />
är spolmaskäggen. De är resistenta<br />
mot kemikalier och viabla kan de vara i<br />
2% formalinlösning efter 2 år, i 5% salpetersyra<br />
efter 28 d. och i n j l O natronlut<br />
vid 30° efter 2 dagar.<br />
Uttorkning kan förstöra äggen men ofta<br />
tar det flera veckor och den avdödande effekten<br />
är osäker.<br />
53
Det säkraste sättet att avdöda parasitägg<br />
tycks vara hög värme. Beträffande temperaturens<br />
inflytande kan generellt sägas att<br />
låga temperaturer strax över 0° förlänger<br />
viabiliteten, medan värme upp mot kroppstemperatur<br />
förkortar via:biliteten och vid<br />
högre temperatur sker detta snabbare. Uppgifter<br />
vid vilket gradtal som äggen dör är<br />
skiftande, men utsättes ägg för 70° under<br />
l sek., 65° under 2 sek. eller 60° under<br />
5 sek. är det troligt att en avdödning sker.<br />
Vidare anses rötningsproceduren av<br />
slammet avkorta äggens viabilitet. BL a. har<br />
Liebman framfört åsikten att i naturliga<br />
rötkammare skulle vid + 12 o äggen mista<br />
sin utvecklingsförmåga efter 3 mån.<br />
54<br />
Vid bedömande av parasitäggs förmåga<br />
att behålla sin viabilitet måste man räkna<br />
med dels variationer mellan olika arter av<br />
parasitägg och dels med en hel del svårbedömda<br />
miljöfaktorer.<br />
Beträffande rötslammets användning som<br />
gödselmedel föreligger naturligtvis ur parasitologisk<br />
synpunkt vissa risker att parasitär<br />
smittspridning till djur och människor kan<br />
ske, men riskerna bör dock på överkomligt<br />
sätt kunna elimineras.<br />
Professor Otto Roneus, Statens veterinärmedicinska<br />
anstalt, Stockholm.
Grundförbättring, 22, 1969: 1-2, 55-57<br />
Försök med salmonellainfekterat rötslam i<br />
jord vid olika temperaturer<br />
Vid Lantbrukshögskolan i Uppsala startades<br />
den 28.5.1968 i samarbete med statens<br />
Bakteriologiska Laboratorium en laboratorieundersökning<br />
med Salmonella typhimurium<br />
i rötslamsgödslad jord. Undersökningen<br />
avsåg att belysa hur länge Salmonella<br />
i infekterat rötslam kan överleva efter<br />
det att rötslammet blandats in i åkerjord<br />
vid olika temperaturer. Undersökningen utfördes<br />
enligt planen i tabell l.<br />
Två olika jordar användes: En mullfattig<br />
moig sand och en något mullhaltig styv<br />
mellanlera. Det rötslam, som tillsattes var<br />
ett halvtorrt slam med 24,2 % torrsubstans-<br />
Tabell l. Plan för undersökning av livslängden<br />
hos Salmonella typhi-murium i rötslamsgödslad<br />
jord vid olika temperaurer.<br />
Beteckning: ts, torrsubstans.<br />
Kolv Jord Rötslam" ts<br />
5°C l5°C 30°C Jordartb (kg ts) (g/kolv) (ton/ha)<br />
l 9 17 s 3,0 o o<br />
2 JO 18 L 3,0 o o<br />
3 11 19 s 3,0 9,4 JO<br />
4 12 20 L 3,0 10,4 10<br />
5 13 21 s 3,0 37.5 40<br />
6 14 22 L 3,0 41,4 40<br />
7 15 23 s 3,0 112,4 120<br />
8 16 24 L 3,0 124,3 120<br />
a Henriksdal 1968; 24,2% ts. b S, mfmo S, pH<br />
5.8; L, nmh SML, pH 7,5.<br />
A v Kurt Hagenrud<br />
halt från Henriksdals reningsverk i Stockholm.<br />
För undersökningen användes glaskolvar,<br />
som fyllts med 3,0 kg jord (ts),<br />
hälften av kolvarna med sand och hälften<br />
med lera. Rötslamsgivorna var följande;<br />
inget rötslam, rötslam motsvarande l O, 40<br />
och 120 ton ts per hektar. Kolvarna vattnades<br />
till ca 60% av vattenhållande förmågan<br />
och ympades med Salmonella typhimurium.<br />
Den inympade mängden salmonellabakterier<br />
var ca l 00 000 gånger<br />
större, räknat per gram rötslam, än vad<br />
undersökningar vid Statens Bakteriologiska<br />
Laboratorium visat förekomma i rötslam<br />
från olika svenska reningsverk. Grupper om<br />
åtta kolvar enligt försöksplanen sattes in<br />
i skåp med temperaturerna + 5, + 15 och<br />
+ 30°C. Vattenhalten kontrollerades under<br />
försökets gång och justerades vid behov till<br />
den ursprungliga.<br />
Den vid omsättningen i kolvarna bildade<br />
koldioxiden bestämdes kvantitativt och användes<br />
som ett mått på den biologiska aktiviteten.<br />
Fig. l a visar den ackumulerade<br />
mängden mineraliserat kol vid de olika<br />
temperaturerna och ger en bild av den stimulerande<br />
effekt den högre temperaturen<br />
har på mikrobaktiviteten i jorden. Rötslamgivornas<br />
effekt på den biologiska omsättningen<br />
framgår av fig. l b, som visar värdena<br />
från de fyra kolvarna med sandjord<br />
vid l5°C. I denna serie av kolvar har den<br />
55
age sludge and at different temperatures.<br />
The soils were inocculated with Salmonella<br />
typhi-murium, the moisture was continuously<br />
controlied and adjusted to about 60 per<br />
cent of the waterholding capacity, and the<br />
temperatures were +5° C, + l5°C and<br />
+ 30°C. After five months, soils and<br />
amounts of sewage sludge seem to have had<br />
very little effect on the survival of the Salmonella<br />
typhi-murhon while there are great<br />
effects of the different temperatures. On an<br />
average at 5°C there is left 10- 2 of the<br />
original number of Salmonella typhi-murium,<br />
at l5°C 10- 4 and at 30°C 10- 8 ,<br />
which indicates that from a sanitary aspect,<br />
spreading of sewage sludge in summer is to<br />
prefer to spreading in other seasons.<br />
Agronom Kurt Hagenrud, Institutionen för växtnäringslära<br />
och jordbearbetning, Lantbrukshögskolan,<br />
Uppsala 7.<br />
57
G R U N D F Ö R B Ä TT R l N G · V O L. 2 2 ( 19 6 9) N O. 1-2<br />
Editor: Professor Gunnar Hallgren<br />
Dept. of Soil Science<br />
Agr. Hydrotechnics<br />
S-750 07 Uppsala 7, Sweden<br />
CONTENTS<br />
The possibilities of disposing sludge from purification plants in agrkulture by<br />
Nils Brink . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 5<br />
Methods for pretreatment, dewatering and incineration of sludge by Jan Rennetfelt 7<br />
Sludge dewatering with centrifugal separators by Gunnar Aronsson 13<br />
Ecological disposal of urban wastes by Sven L. Jansson . . . . . . . . 15<br />
The problem of sludge disposal in Oslo by Per A. Hallberg . . . . . . 20<br />
Plant experiments with sewage sludge from Helsingfors by Illka Viitasa/o 22<br />
Digested sewage sludge as arganie manure by Göran Knutsson . . . . . 24<br />
Application of digested sewage sludge on arable land by Tomas Hedenskog 26<br />
Research on sewage sludge by Ka!ju Valdmaa . . . . . . . . . . . . . 28<br />
Manuring with digested sludge in the region of Stockholm by Sven Gesstein 31<br />
Transport of nutrient salts and toxic substances in the ecosystem of soil-plant-<br />
animal by Nils Brink . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 33<br />
Some aspects on the use of sewage sludge in agrkulture by Arne Andersson 42<br />
Sewage sludge and mercury in Stockholm by G. Brundin . . . . . . . . 44<br />
Hygienic and parasitologic problems on digested sludge by Harri Seppänen 45<br />
The hygienic risks invalved with handling of digested sludge by Viktor Tullander 51<br />
Sewage sludge from a parasitolagkal point of view by Otto Roneus . 53<br />
An investigation of Salmonella typhi-murium by Kurt Hagenl'ltd . . . . . . . 55<br />
Almqvist & \Viksells Boktryckeri AB. Uppsala 1969 693868