Inledning
Inledning
Inledning
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Bemötande och stöd<br />
Som tidigare nämnts är risken stor för passivitet, social isolering,<br />
depression och andra psykiska reaktioner när en person drabbas av<br />
en demenssjukdom. Att som nära anhörig ge stöd och uppmuntran<br />
är en viktig uppgift men mycket krävande, eftersom situationen<br />
leder till att man själv känner sig sorgsen och orolig. Som<br />
närstående kan man också ha samvetsförebråelser för att man inte<br />
räcker till eller för att man i vissa situationer reagerar på ett sätt<br />
som sårar den demensdrabbade personen, exempelvis genom<br />
onödiga tillrättavisningar eller irritation.<br />
Det är därför nödvändigt att man som anhörig själv söker stöd<br />
genom att samtala om sin situation och sina känslor med någon<br />
eller några personer som man har förtroende för. Förutom av släkt<br />
och vänner kan man få hjälp via vårdcentralen eller<br />
distriktssköterskan. På många orter finns anhöriggrupper eller<br />
anhörigföreningar, där man kan träffas och dela sina erfarenheter<br />
med andra i liknande situation. Där har man också möjlighet att öka<br />
sina faktakunskaper om demenssjukdomar.<br />
De flesta anhörigföreningar är anslutna till Demensförbundet, tel<br />
08 - 658 52 22 eller Alzheimerföreningen, tel 046 - 14 73 18.<br />
En demenssjukdom leder så småningom till så omfattande<br />
funktionsnedsättningar, att personen inte längre klarar sina<br />
aktiviteter utan dagliga insatser av andra för påminnelser och<br />
praktisk hjälp. Det kan vara svårt att erkänna att man inte klarar sig<br />
själv och det är vanligt att personen känner sig kränkt och förnekar<br />
sina svårigheter, då man föreslår olika stödinsatser. Som anhörig<br />
eller annan vårdansvarig gäller det att skapa förtroende och visa<br />
respekt, samtidigt som man är ärlig och tydlig. Detta ställer höga<br />
krav på kunskaper och personligt engagemang. Ingen person kan i<br />
längden klara att ensam ansvara för vården av en demenssjuk<br />
anhörig.<br />
Det är viktigt att man som anhörig vårdare samverkar med<br />
kommunens vård- och omsorgsansvariga, dvs distriktssköterskan<br />
och biståndshandläggaren. I många kommuner kan man få hjälp av<br />
särskilda demenssjuksköterskor eller anhörigstödjare.<br />
Distriktsarbets- terapeuten kan bistå med vissa hjälpmedel och ge<br />
råd om nivåanpassade aktiviteter, som ger intellektuell stimulans<br />
och understödjer kvarvarande funktioner. Kommunerna kan vid<br />
behov erbjuda olika nivåer av bistånd såsom hemtjänst,<br />
dagverksamhet, korttidsboende och permanent vårdboende.<br />
20