Förfäras ej.pdf - Myndigheten för samhällsskydd och beredskap
Förfäras ej.pdf - Myndigheten för samhällsskydd och beredskap
Förfäras ej.pdf - Myndigheten för samhällsskydd och beredskap
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
118 FÖRFÄRAS EJ<br />
der, som uppkom när en nödställd blixtrade med sin kamera <strong>för</strong> att få hjälp. I ”Estoniakatastrofen,<br />
massmedierna <strong>och</strong> allmänheten” presenterade Peter Hillve <strong>och</strong> Lennart Weibull en<br />
intervjuundersökning som ut<strong>för</strong>ts strax efter katastrofen. Den handlade om hur nyheten spreds,<br />
hur folk uppfattade nyhetsbevakningen <strong>och</strong> bedömde risker med olika transportmedel.<br />
nyheten spreds <strong>och</strong> uppfattades i Estland redovisades i två rapporter: ”När nyheten nådde<br />
Estland” (av Andrus Saar, Göran Stütz <strong>och</strong> Eino Tubin) <strong>och</strong> ”Estonia. The disaster in Estonian<br />
media”. Den senare skrevs av en forskargrupp vid Tartu Universitet, som leddes av makarna<br />
Marju Lauristin <strong>och</strong> Peeter Vihalemm.<br />
Saar svarade <strong>för</strong> en estnisk intervjuundersökning efter samma mall som den svenska.<br />
Rapporten från Tartu kom också in på mytologi <strong>och</strong> den ymniga ryktesspridningen i Estland.<br />
Svenska <strong>och</strong> finska tvivel på besättningens sjömanskap tillbakavisades harmset av esterna.<br />
Med några års perspektiv på händelsen kan man konstatera att den estniska allmänheten<br />
hade svårare än den svenska att acceptera de officiella <strong>för</strong>klaringarna till olyckan, men att esterna<br />
generellt hade lättare att gå vidare efter bestörtningen <strong>och</strong> sorgen.<br />
Katastrofbranden<br />
Den värsta katastrofbranden i Sverige i modern tid inträffade strax innan midnatt <strong>för</strong>e allhelgonahelgen<br />
1998, då en fest pågick i en fullsatt lokal som tillhörde Makedonska <strong>för</strong>eningen i<br />
Göteborg. Av de närmare 400 ungdomarna på festen omkom 63 medan 213 skadades. De flesta<br />
hade invandrarbakgrund.<br />
Forskare vid Örebro <strong>och</strong> Göteborgs universitet studerade olika aspekter som myndigheternas<br />
kommunikation med medier <strong>och</strong> anhöriga, hur ungdomar bedömde myndigheternas agerande<br />
<strong>och</strong> information, hur journalister upplevde branden samt vilken betydelse branden hade <strong>för</strong><br />
invandrarnas <strong>för</strong>troende <strong>för</strong> olika samhällsinstitutioner (Larsåke Larsson <strong>och</strong> Stig Arne<br />
Nohrstedt (redaktörer): ”Göteborgsbranden 1998”, Rapport 179, 2000).<br />
Den katastrofplan som upprättats i Göteborgs stad <strong>och</strong> som baserades på erfarenheter från<br />
tidigare större olyckor, fungerade bra. Tack vare mobiltelefoner kom anhöriga oväntat snabbt<br />
till olycksplats <strong>och</strong> sjukhus men <strong>beredskap</strong>en att möta dem räckte inte till. På Sahlgrenska sjukhuset<br />
var det närmast tumult när 4-5000 människor besökte sjukhuset på några få dagar.