Vändpunkt i Kina - Marxistarkiv
Vändpunkt i Kina - Marxistarkiv
Vändpunkt i Kina - Marxistarkiv
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
47<br />
svärmödrarna och far- och mormödrarna försökte hindra bondkvinnorna att lära sig läsa och<br />
skriva. Vem; hade nånsin hört talas om att kvinnor ville göra något annat än sy, spinna och<br />
hålla hemmet rent? Vad tjänade det till att kvinnorna lärde sig något? Men vanligtvis skingrades<br />
fördomarna sedan en funktionär eller medlem av bystyret hade gjort ett besök och<br />
förklarat saken – och som jag såg i byn Ya Men Ko skötte ofta svärmödrarna småbarnen<br />
medan svärdottern gick i skolan och överlämnade ofta i sin tur barnen till mormor och gick i<br />
skola själva.<br />
Trots de stolta traditionerna från tusentals års hög kultur i <strong>Kina</strong>, där posterna i den civila<br />
förvaltningen gavs åt dem som hade den bästa kännedomen om de kinesiska klassikerna och<br />
trots den allmänna vördnaden för lärdomen i <strong>Kina</strong>, var det endast sönerna till de förmögna<br />
köpmännen, de högsta ämbetsmännen och godsägarna som gick i skola i <strong>Kina</strong> före befrielsen.<br />
På sin höjd kunde en bonde eller arbetare sända sin son i skola under två år, men vanligtvis<br />
inte alls. Folk led oerhört av analfabetismen, bortsett från att kulturen var stängd för dem. I<br />
varje by finns det exempel på hur bönderna med sina fingeravtryck undertecknade dokument<br />
som de inte förstod, men som intecknade deras gårdar med räntor upp till hundra procent, på<br />
hur de undertecknade bort sina gårdar och hus, på mödrar som överlämnade sina döttrar till<br />
bordeller när de trodde att de satte sina fingeravtryck på arbets- eller äktenskapskontrakt.<br />
Böndernas analfabetism utnyttjades lika hänsynslöst som deras arbetskraft. Analfabeterna var<br />
också lättfångat byte för de skrupelfria professionella brevskrivarna, vars stånd var en vanlig<br />
syn nära postkontoren och på varje huvudgata i alla städer och byar. De sålde sina färdigheter<br />
till så höga priser de kunde pressa ut och gjorde ofta personligt bruk av de informationer de<br />
fick av brev som de skulle läsa upp och av dokument som dikterades av analfabeter.<br />
Varje besökare i städernas eller byarnas postkontor kunde förr i världen få se förvirrade analfabeter<br />
med brev i handen som letade efter någon godhjärtad bildad människa som kunde läsa<br />
breven för dem. (Det var framför allt fallet med föräldrar och släktingar till dem som hade<br />
anslutit sig till Röda armén. Rödarmisterna fick snart lära sig läsa och skriva men deras första<br />
litterära skapelser postades nästan utan undantag till föräldrar och hustrur som inte kunde<br />
förstå dem. I dag har de flesta större postkontoren gratis brevläsnings- och brevskrivningsservice.)<br />
Vinterskolorna syftar till att lära bönderna trehundra grundläggande bokstäver med vars hjälp<br />
de kan förstå specialtryckta tidningar och uttrycka sig i enkla skrivna satser. När man börjar<br />
lära tiotals miljoner vuxna läsa och skriva och när man skall undervisa barnen till ett folk på<br />
nästan fem hundra miljoner uppstår det naturligtvis stor brist på lärare. Vanligtvis hjälper<br />
byskolläraren till i aftonskolorna och får bistånd av andra läskunniga och de bästa skoleleverna.<br />
Vart man kommer i det nya <strong>Kina</strong> ser man folk som studerar. Kvinnor som spinner<br />
ull i dörröppningarna förhör varandra på läxan medan de spinner ullen till tråd. På många<br />
kontor och företag kommer grupper tillsammans en timme eller så före arbetstiden och<br />
studerar. Man ser par som står tillsammans på kvällarna med papperslappar i händerna och<br />
tyst förhör varandras läxor eller hjälper varandra att forma bokstäverna.<br />
Människorna är ivriga att gripa de chanser som gjorts tillgängliga för dem, precis som<br />
författarna är ivriga att skriva för dem. Om några få år kommer alla utom de mycket gamla<br />
och de mycket unga att kunna läsa i <strong>Kina</strong> och författarna kommer att bli hårt pressade för att<br />
fylla de krav på litteratur som då kommer att ställas på dem. Då kommer den nya generationen<br />
författare att vara i Tull verksamhet.