Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
88<br />
lade jag märke till hans uttrycksfulla händer ... Med ett leende bjöd han mig en cigarrett. Jag<br />
tror icke, att jag missbrukar Stalins förtroende, om jag nämner att han, när han räckte fram<br />
cigarrettskrinet, frågade: 'Tycker ni om de ryska cigarretterna, mr Ingersoll?' Jag skall aldrig<br />
glömma hans leende ...”<br />
Jag gjorde ett besök på den jugoslaviska legationen. Jag tycker bra om Gavrilovitj, ministern.<br />
Han har ett sorgset men mycket intelligent ansikte och tycks taga sig djupt av sitt lands tragedi.<br />
Han visade mig en tysk tidning, som innehöll en flera spalter lång artikel om honom under<br />
titeln ”Gavrilovitch”. Den framställde honom som en ”bolsjevik” och enligt artikelns utsago<br />
skulle hans hustru ha en släkting, som var judinna, vilket förklarar allt. Jag tycker också bra<br />
om unge Miletitj och den godlynte kolossen Bogitj, de två legationssekreterarna. Vi talade om<br />
den livliga panslavistiska propaganda, som bedrives i <strong>Ryssland</strong>. Jag tror, att jugoslaverna inte<br />
skulle ha något emot ett ryskt inflytande på Balkan efter <strong>krig</strong>et; i militärt hänseende skulle de<br />
utan tvivel välkomna ett dylikt inflytande. Sedan återstår den omdiskuterade frågan om<br />
kominterns politik efter <strong>krig</strong>et (om det nu blir någon alls); men, som någon anmärkte, borgerlig<br />
demokrati, sovjetism och kapitalism äro relativa begrepp, och Balkanstaterna, som hysa<br />
den största beundran för Sovjetunionen, kanske komma att få till stånd en lämplig blandning<br />
av alla dessa riktningar, som på intet sätt kommer att beskära deras nationella självständighet.<br />
Jag tror inte att serberna hysa höga tankar om kroaterna och slovenerna.<br />
Vernon Bartlett har anlänt hit efter en sjöresa på tre veckor. Bland nykomlingarna befinna sig<br />
också mrs Haldane och Topolski. Jag hade ett intressant samtal med Vernon angående den<br />
allmänna opinionen i England, effekten av Churchills tal, i vilket han omnämnde ”våra ryska<br />
allierade”, B.B.C:s beslut att icke spela internationalen och de egendomliga orsaker, som lågo<br />
bakom detta beslut, kommunisternas framgångar och regeringens beslut att icke upphäva<br />
förbudet att utgiva Daily Worker.<br />
Det ser ut, som om det tyska anfallet på <strong>Ryssland</strong> i hög grad skulle ha fördröjt Amerikas<br />
inträde i <strong>krig</strong>et. Den tyska propagandan i U. S. A. utnyttjar i möjligaste grad den ryska<br />
regeringens ”gudlöshet”, och det tycks ha ett visst inflytande på den allmänna opinionen.<br />
Ytterst egendomligt, att Citrine så fullständigt har ställt sig på Sovjets sida.<br />
Måndagen den 8 september.<br />
Jag har nyss kommit hem från den kaukasiska restaurangen, där jag åt middag med Jordan och<br />
Topolski. Topolski funderar på att resa till de polska lägren vid Volga. Polackerna ha haft en<br />
svår tid sedan 1939, då många tusen av dem deporterades till Sibirien och Centralasien; men<br />
eftersom även för dessa polacker Tyskland är den verkliga fienden, äro de mer än villiga att<br />
kämpa på <strong>Ryssland</strong>s sida, om de bara få den nödvändiga utrustningen. Antagligen måste en<br />
del av denna komma från England, eftersom ryssarna inte ha tillräckligt för sina egna trupper.<br />
Philip har köpt en utmärkt radio, och vi ha just hört den engelska nyhetsutsändningen.<br />
Historien om den där räden mot Berlin — för att fira årsdagen av det första blixtanfallet på<br />
London — var utmärkt. Och det var lustigt att höra den tyska radion tala om engelsmännens<br />
omänsklighet och de hemlösa kvinnorna och barnen i Berlin, som nödgades söka tak över<br />
huvudet i skolbyggnaderna. Jag kommer ihåg några upptagningshem från förra året — särskilt<br />
det där i närheten av Old Kent Road.<br />
Det är egendomligt att minnas hur det var för ett år sedan — den där lördagskvällen, till<br />
exempel, när jag, efter slutat arbete, tog en buss till East End för att se på eldsvådorna. På<br />
Commercial Road East stodo klungor av vettskrämda människor, som väntade på bussar för