Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
85<br />
SEPTEMBER<br />
Tredje delen<br />
Tisdagen den 2 september.<br />
I söndags gick jag åter på Onegin — jag kan helt enkelt inte motstå mitt atavistiska begär att<br />
höra Tjajkovskij — och tog Jordan med mig. Det var lika underbart som förra gången. Orkestern<br />
jublade och snyftade; sångerskan, som utförde Tatjanas roll, var kanske mindre dekorativ,<br />
men hon hade en mycket vacker röst och spelade väl, och hennes utmärkta diktion och frasering<br />
gjorde full rättvisa åt Pusjkins underbara text. De unga flickorna i salongen voro hänförda<br />
över Lenskij, ehuru i mitt tycke Lemeschev inte var så bra i rollen som Kozlovskij. Vi gingo<br />
efter duellscenen; Jordan medgav, att han inte förstår sig på musik, men tycker, att det är ett<br />
”behagligt buller”. Senare på kvällen skrev jag en lång artikel, i vilken jag påpekade, att tyskarna,<br />
eftersom de inte ha lyckats att (r) intaga Moskva och (2) tillintetgöra den röda armén,<br />
nu försöka att i möjligaste grad minska <strong>Ryssland</strong>s <strong>krig</strong>spotential. Detta har också till en viss<br />
grad lyckats dem. Jag uppskattar denna minskning - lågt räknat — till tjugofem procent om<br />
man tar med i beräkningen förlusten av jordbruksområdena i Ukraina, särskilt sockerbetsodlingarna<br />
i trakten av Vinnitsa, och av industriområdena väster om Dnjepr samt järnindustrierna<br />
i Krivoj Rog. Vidare räknade jag med stöd av uppgifterna i en officiell sovjetrysk publikation<br />
upp de förnämsta industrierna på västra stranden av Dnjepr, varvid jag särskilt nämnde<br />
den stora aluminiumfabriken och sade, citerande samma källa, att Leningrad representerar<br />
sjutton procent av Sovjetunionens hela industriella produktion (skeppsbyggerierna<br />
inberäknade). Jag påpekade också den höga kvaliteten av det arbete, som utföres i Leningrad<br />
och vilket är baserat på St. Petersburgs gamla traditioner på industrins område. Skulle<br />
tyskarna lyckas intaga Brjansk med dess stora industrier blir nog situationen rätt prekär, även<br />
om ryssarna hunne evakuera en del av de viktigaste fabrikerna till Ural. Det kommer att taga<br />
lång tid, innan arbetet åter kan komma i gång.<br />
Man har sagt mig, att det blir ont om vinterkläder i år, och eftersom jag antagligen kommer att<br />
vistas här en stor del av vintern, beslöt jag att gå ut i staden för att göra inköp och taga Mischa<br />
med mig som ciceron. Just nu se affärerna i Moskva föga inbjudande ut, emedan skyltfönstren<br />
antingen äro försatta med sandsäckar eller med bräder. Dessa försiktighetsåtgärder vidtogos<br />
genast efter den första räden i juli, och ibland är det riktigt besvärligt att hitta till det ställe, dit<br />
man vill komma. Först gingo vi till Stoleschnikovgatan; Mischa sade, att de bästa beklädnadsaffärerna<br />
ligga där. På samma gata finnas också många ”kommissionsaffärer”, där de, som<br />
befinna sig i penningförlägenhet, sälja sina tillhörigheter, och en affär, som har specialiserat<br />
sig på ryska bijouterivaror, gjorda av halvädelstenar från Ural, såsom ametister och topaser,<br />
skoaffärer, där jag upptäckte, att man får betala närmare fem pund för ett par vanliga skor,<br />
som kanske skulle betinga ett pris av tjugofem shilling i London, och flera butiker, där man<br />
säljer begagnade kläder, samt en av de största specialfirmorna för vinterkläder och pälsverk,<br />
där vi gingo in. Expediten sade, att de inte hade mycket på lager för ögonblicket, men att de<br />
kanske skulle få en sändning renskinnspälsar från Arhangelsk om en vecka eller fjorton dagar,<br />
ehuru han inte vågade säga något bestämt. Jag tyckte därför att det var bäst att se på det som<br />
fanns. De hade ett par renskinnspälsar av ljusbrunt, mjukt och glänsande skinn, men tyvärr<br />
passade de mig inte. De enda plagg, som kunde komma i fråga, voro några begagnade<br />
överrockar med vadderat foder och skinnkragar, som kostade ungefär trettio pund, och en<br />
sportpäls av något vitt skinn med persiankrage. Jag provade sportpälsen; den passade, fastän<br />
jag såg ut som en julgubbe. Jag frågade, vad det var för skinn i pälsen. ”Hund”, svarade