Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
69<br />
Däremot betvivlar jag deras uppgifter om Krivoj Rog. Jag är ej säker på, huruvida ryssarnas<br />
reträtt är planerad med tanke på att undvika en ordnad batalj i den olämpliga terrängen i västra<br />
Ukraina, där i förbigående sagt frånvaron av skogar lägger hinder i vägen för guerillaverksamhet.<br />
Äro ryssarna i stånd att upprätta en försvarslinje som sträcker sig från Krementjug till<br />
Herson och därigenom möjliggöra skyddandet av sina viktiga industricentra i Dnjeprkröken?<br />
Tyskarna nämna ingenting om, att de ha tagit ett stort antal fångar, och det kan följaktligen ej<br />
vara tal om att ryssarna befinna sig på flykt.<br />
Ryssarnas moraliska motståndskraft får utstå svåra påfrestningar. Moskvas invånare voro<br />
mycket upprörda och nedslagna över underrättelsen om Smolensks fall. Med Minsk var det en<br />
annan sak — det har alltid varit en gränsstad för dem, men Smolensk ligger obehagligt nära<br />
Moskva. Bland den enklare befolkningen finns det många, som äro upprörda över att<br />
överhuvud taget något ryskt territorium har gått förlorat; i åratal ha människorna hört talas om<br />
att den röda armén är oövervinnlig. I dag förekom i den tyska radion ett reportage ”av en<br />
dansk journalist” — en ”gripande” skildring av hur en kyrka i Smolensk åter hade öppnats<br />
efter tjugofem år och hur man hade letat reda på en gammal rysk präst, som hade arbetat som<br />
murare under mellantiden. Han hade hållit gudstjänst i sin gamla slitna mässkrud, och<br />
åhörarna hade gråtit och gråtit .. . Inga luftanfall ha ägt rum mot Moskva under de två senaste<br />
nätterna, ehuru det har varit stjärnklart.<br />
I onsdags besökte jag med Jordan och Sulzberger ett militärsjukhus. Översten med pincenén,<br />
som hade följt med oss till de två nedskjutna tyska flygplanen, uppenbarade sig åter på<br />
utrikesministeriet. Han ser ut att vara en hygglig karl och pratade med mig som en vanlig<br />
människa – enkelt och förnuftigt och utan några försök till propaganda. Han sade, att de tyska<br />
luftanfallen på Moskva ej hade åstadkommit någon allvarligare skadegörelse, — ”men”,<br />
tillade han, ”det är mycket påfrestande för befolkningen. Skyddsrummen — särskilt nere i<br />
metron — äro ohälsosamma. Människorna behöver sömn, om de skall kunna hålla ut; det<br />
kommer att bli ett svårt problem till vintern ...” Han sade också, att de flesta läkarna hade<br />
begivit sig till fronten; han kände några berömda specialister, som måste operera oavbrutet i<br />
tjugofyra timmar; sedan voro de lediga i ett dygn.<br />
Så grymt ett <strong>krig</strong> kan vara! Sjukhuset, som ej tillhör de största i Moskva, är inrymt i en skola;<br />
därifrån skickas patienterna så fort som möjligt efter genomgången operation till platser<br />
längre inåt landet. Moskva anses ej vara en hälsosam plats för de sårade, och det är<br />
huvudsakligen fall, som kräva specialbehandling, som komma hit. Men det var glädjande att<br />
se, att de sårade till och med på detta improviserade sjukhus få en förstklassig vård. Man har<br />
specialiserat sig på ansikts-, käk- och ögonskador här. Skolbarnens brokiga akvareller hängde<br />
fortfarande kvar på väggarna. Läkarna verkade mycket kunniga och vederhäftiga, och medan<br />
överläkaren förde oss genom röntgenavdelningen, operationssalen, steriliserings- och tvättrummen<br />
samt polikliniken, talade han om de moderna metoder, som komma till användning.<br />
Han sade, att vitaminer anbringades direkt på såren och uppehöll sig vid de plastiska<br />
operationer, som voro en av sjukhusets specialiteter. Och det var sannerligen behövligt! Jag<br />
såg män, vilkas munnar ej voro något annat än stora, gapande hål, och andra, vilkas näsor<br />
hade blivit bortskjutna, och som hade ett platt förband över ansiktet. Kirurgen förklarade hur<br />
man, genom transplantation av ben och vävnader från lik, kunde förebygga att de sårade blevo<br />
alltför vanställda. Tydligen behöver man ej längre taga ben och vävnader från patienterna<br />
själva vid dessa operationer.<br />
Jag skriver detta ute på ambassadens sommarställe; jag sitter i en skogsglänta under en gran.<br />
Runt omkring mig växer gräs och purpurröda blommor, och marken är täckt av barr. Jag tog