Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
66<br />
Tusentals människor tillbringa sin söndag där. Det var i Eremitageparken jag år 1915 såg<br />
Livet för tsaren spelas på en friluftsscen! Men nu är den nymålad och pyntad och ren, och det<br />
lär finnas betydligt fler teatrar och serveringar i parken än det fanns då. Under träden och<br />
mellan de välskötta rabatterna sutto människorna i solen. De åto glass och drucko öl och köpte<br />
smörgåsar med korv och ost, skålar med tomat- och gurksallad, bullar, karameller och choklad<br />
i stånden. I förbigående vill jag nämna, att det under några dagar rådde brist på sötsaker, men<br />
sedan förra veckan finns det åter gott om den varan, och till och med karamellstånden på<br />
metrostationerna ha åter öppnat.<br />
Det var underbart vackert i Eremitageparken denna soliga eftermiddag. Överallt såg man<br />
ungdomar, klädda i ljusa sommarkläder, och det fanns många soldater bland publiken.<br />
Överallt voro brokiga affischer uppsatta. En del av dem visade i bild, hur eldsläckning bäst<br />
skulle utföras, på andra såg man satiriska teckningar av Hitler och Mussolini. Ingången till<br />
parken var dekorerad med röda flaggor och porträtt av Stalin, Timosjenko, Budjonnyj och<br />
andra hjältar från <strong>krig</strong>et. I radion utsändes ett referat från ett offentligt möte i Moskva, och<br />
just som jag kom trumpetade högtalaren i parken ut ett tal på ett främmande tungomål — det<br />
var någon av de tjeckiska eller polska deltagarna, som yttrade sig. Den panslavistiska propagandan<br />
är i full gång.<br />
Eremitage bjuder på en uppsjö av populära nöjen; det finns fyra olika teaterföreställningar att<br />
välja på: En komedi av Goldoni, spelad av förstklassiga skådespelare, ”Den satiriska teatern”,<br />
operetten Silva, som har gått mycket länge i Moskva samt senare på kvällen en varieteföreställning<br />
på samma teater. Dessutom konserterar Sovjetunionens symfoniorkester i<br />
konserthallen.<br />
Det var omöjligt att hinna med allt detta på en dag; först gick jag på den satiriska föreställningen.<br />
Den visade sig vara en enkel, men rolig <strong>krig</strong>spropaganda. Publiken bestod huvudsakligen<br />
av soldater. Föreställningen började med en sketch, i vilken en ensam soldat ur röda<br />
armén kommer till en rysk by, där han träffar en ung bondflicka. Han frågar: ”Heter inte<br />
närmaste stad Kyrkeby?” —”Så hette den förr, men nu heter den Rödeby”, svarar flickan. Soldaten<br />
ställer flera frågor, och slutligen kommer flickan på det klara med, att främlingen är en<br />
fallskärmshoppare; och efter en brottning, under vilken bondflickan lyckas stjälpa en stor<br />
kruka över fallskärmshopparens huvud och slår revolvern ur hans hand med ett kvastskaft,<br />
överlämnas boven i rättvisans händer. Den andra sketchen, kallad Före och efter, visade ett<br />
äldre par, som satt på en bänk och beklagade sig över sin ålder och alla sina krämpor. Den<br />
andra bilden visade samma par efter <strong>krig</strong>ets utbrott; nu sutto de och stickade åt soldaterna<br />
medan de talade om, hur friska och ungdomliga de kände sig, och slutligen såg man dem gå<br />
för att skriva in sig i den frivilliga brandkåren. Sedan uppträdde en ung flicka på scenen, som<br />
berättade den sorgliga historien om en liten gosse, som alltid grät, därför att han vid lekarna i<br />
skolan fick spela Hitlers roll. En annan sketch visade två tyska generaler, som satte ihop en<br />
kommuniké efter principen ”precis tvärt om”. ”Två av våra fallskärmshoppare kommo ned i<br />
en rysk by och togo samtliga byns invånare till fånga.” Den ene av generalerna säger: ”För att<br />
uppmuntra folket kanske vi borde tillägga: 'Vi lade beslag på ett-hundratjugo godsvagnar med<br />
mjöl, som ha skickats till Berlin.'” —”Du är galen!” utbrister den andre. ”Då kommer ju hela<br />
Tyskland att bege sig till Berlin.”<br />
Jag kunde inte märka att någon av dessa ungdomar oroade sig över <strong>krig</strong>et eller att de tänkte,<br />
att detta kanske var den sista fredliga söndag Moskva skulle få uppleva.<br />
Från teatern gick jag till symfonikonserten. Den var också typisk för Sovjetryssland. Även här<br />
utgjordes publiken huvudsakligen av soldater, arbetare och den sovjetryska motsvarigheten