Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
40<br />
och fyrverkeriet, som jag kan se från köksfönstret, är helt enkelt fantastiskt. (Köksfönstret är<br />
det enda fönster i våningen, som inte är försatt med mörkläggningsskivor.) Men ännu har jag<br />
inte hört motorbuller från några flygplan, och det enda, som faller ned på gatan, är<br />
granatsplitter ... I morse hade vi flyglarm, men det skulle inte ha betytt så mycket, om inte<br />
förordningarna vore så stränga här; när flyglarm går, får man inte gå utom dörren, hela<br />
trafiken stannar av och man blir nedkörd i skyddsrummen. Lozovskij sade, att myndigheterna<br />
i möjligaste mån vilja undvika olyckor. Och när det ryker omkring så mycket splitter, antar<br />
jag, att det är farligt att vistas ute på gatorna, i synnerhet som civilbefolkningen nästan genomgående<br />
saknar stålhjälmar. I morse voro luftvärnskanonerna tysta — vad var det då, som<br />
stod på?<br />
Men i kväll gick ett riktigt flyglarm, och sedan dess ha de egendomligaste saker inträffat. Det<br />
var fortfarande nästan ljust, när flyglarmet gick. Först hördes motorbuller, som tycktes härröra<br />
från en stor stridsplansformation; och snart efteråt brakade det lös. Dova smällar och korta<br />
skarpa smällar, smattret från kulsprutor och så ett gläfsande, åtföljt av smattret av miljoner<br />
gula ärter, som slängts i golvet. Och när jag tittade ut genom köksfönstret, såg jag ett<br />
fantastiskt fyrverkeri — lysbomber och spårljusgranater, magnesiumblixtar och vita, röda och<br />
gröna raketer. Larmet var ohyggligt — jag har aldrig varit med om något liknande i London.<br />
Och strålkastare — mängder av strålkastare överallt på himlen; Maurice påstod, att han kunde<br />
urskilja ett flygplan, som strålkastarna hade fångat. Jag tittade ut, men kunde inte se något.<br />
Han sade, att det befann sig på en höjd av tretusen meter. Hur kunde han veta det? Jag är<br />
fortfarande inte övertygad om, att det här är ett riktigt luftanfall. Kanske de bara ha ställt till<br />
med det här, för att befolkningen skall se deras väldiga spärreld. Det är nyttigt för moralen .. .<br />
Dumheter. Det är ett riktigt luftanfall. Jag kan höra det välbekanta surrandet från de tyska<br />
bombplanen — det låter som en elektrisk tandborr. Och nu hör jag också i fjärran det gamla<br />
välkända vinandet av brandbomber — en—två—tre—fyra—fem. De komma inte alla ner på<br />
samma gång. Jag undrar, om de komma att använda vatten eller sand.<br />
Vi ha fått brandvakter på taket i vårt hus; undrar just, vad de skola göra. Maurice och jag<br />
frågade huskommittén, om vi också kunde få tjänstgöra som brandvakter; men den kunde inte<br />
gå med på, att icke-sovjetryska medborgare deltaga i ett så ansvarsfullt arbete ...<br />
Jag har åter varit och tittat ut genom köksfönstret. Tyskarna kasta ner raketer; inte raketer av<br />
det dekorativa slaget, som äro omgivna av ett gnistregn, utan stora, vanliga bloss. Kanske de<br />
försöka lokalisera försvarsverken, ballongspärrarna och annat i den vägen. Men jag har inte<br />
ännu hört något annat än brandbomber — inte det där otäcka ljudet av remnande siden och av<br />
fallande murbruk, som under anfallen på London ... Man hör fortfarande ingenting annat än<br />
smattret från luftvärnskanonerna, som återkommer nästan varannan minut (det måste gå åt en<br />
oerhörd mängd ammunition), men nu syns ett rött sken på himmelen. Det är inte särskilt<br />
kraftigt. Då skulle de ha sett Fleet Street den 10 maj! ...<br />
Nyss ringde någon och berättade, att de kasta ned brandbomber i centrum av Moskva, runt<br />
omkring Kreml och att gamle Dunlop på ambassaden alldeles nyss släckte två stycken ... Jag<br />
kan höra splitter slå mot stenläggningen ute på gatan.<br />
Kanske är det här i alla fall början till blixt<strong>krig</strong>et. Men vilken början det är!<br />
Vår våning på nedre botten verkar tämligen säker — vi ha tre våningar över oss. Men vi borde<br />
i alla fall göra någonting med fönstren. Det är betydligt svårare här än hemma i London,<br />
därför att man har dubbelfönster för att hålla kylan ute på vintern, och följaktligen dubbelt så<br />
många rutor. Och jag hyser motvilja mot glas under lufträder alltsedan Don Minfie fick ett