Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
30<br />
men ingenting hände. Utom — att det gick flyglarm; sedan bultade någon på porten och<br />
ropade: ”Trevoga!” Maurice undrade, om vi skulle väcka Katja. Men fastän motorbuller<br />
hördes i fjärran, hände ingenting och så småningom gingo vi till sängs. Vi hörde, hur de andra<br />
hyresgästerna skyndade ned i skyddsrummet.<br />
Maurice sade, att mitt telegram till Sunday Times hade kommit i väg i eftermiddags.<br />
Censorerna hade suttit från klockan ett till klockan sju över det.<br />
I dag träffade jag en kines i Narkomindeln. Han var en liten intelligent gynnare, och talade<br />
ryska flytande. Han sade, att ryssarna just nu äro mycket måna om att icke på något sätt såra<br />
japanernas känslor. Han trodde också, att de skulle bli nödsakade att ytterligare inskränka sina<br />
vapensändningar till Kina, ehuru de allaredan äro tämligen obetydliga.<br />
Här i Moskva måste man nästan ha en bil, i synnerhet när man är tvungen att flänga omkring<br />
så mycket som i vårt yrke. Spårvagnarna äro utmärkta, när det gäller att samla lokalfärg, men<br />
det skulle vara ett alldeles onödigt slöseri med tiden att bara lita på dem. Och vad taxameterbilarna<br />
beträffar — så lysa de med sin frånvaro; de enda hyrbilar man har tillgång till, äro<br />
intouristbilarna; man måste beställa dem, och en kort färd kostar ungefär ett pund. Mischa,<br />
Lovells chaufför, ser ut som en apa — Lucien säger att han har ett tête de dégénergé — men<br />
jag tycker om att prata med honom. Maurice påstår, att han är en stor don Juan och att hans<br />
sexuella liv är mycket komplicerat. Han ser verkligen för det mesta tämligen urlakad ut —<br />
särskilt dagen efter sin lediga eftermiddag. Han var med i finska <strong>krig</strong>et, och han berättade för<br />
mig, hur han och hans kamrater trängde in i Kuokkala och Terijoki alldeles i början av <strong>krig</strong>et.<br />
(Lustigt att höra talas om Kuokkala, som ligger endast ungefär fem mil från St. Petersburg. En<br />
faster till mig ägde ett stort lantställe där bland sanddynerna; jag kan icke ha varit mer än sju<br />
eller åtta år gammal, när jag lärde mig åka cykel på stranden i Kuokkala.) Det faktum, att han<br />
kämpade med i finska <strong>krig</strong>et tycks vara den huvudsakliga orsaken till att han ännu icke blivit<br />
uttagen till <strong>krig</strong>stjänst. Han är en hygglig pojke; antagligen avlägger han då och då rapport<br />
beträffande sina utländska arbetsgivare till myndigheterna, men det är han ju tvungen till. Han<br />
har bott i Moskva sedan 1924, och han säger, att staden förändrats mycket sedan dess. Under<br />
åren 1931-1933 voro levnadsförhållandena mycket svåra, men nu står det icke så illa till; det<br />
finns gott om fabriksvaror och rikligt med livsmedel — varorna kanske ställa sig en smula<br />
dyra, men man kan få allt. Livet går i normala gängor, och nu ha de förbaskade tyskarna ställt<br />
till med detta <strong>krig</strong>. I förbigående sagt har jag lagt märke till, att man mycket sällan hör<br />
svordomar på gatorna, och ingen kurtis av något slag förekommer; sovjets medborgare<br />
uppföra sig mycket korrekt. Här går det inte till som i Paris' metro. Lucien tycker, att det är<br />
egendomligt. Men kurtis förekommer nog i alla fall, och man ser många gravida kvinnor på<br />
gatorna. Man har sagt mig, att skälet härtill är, att fosterfördrivningslagen blivit avskaffad<br />
först helt nyligen, och folket har ännu inte hunnit lära sig, hur de skola ordna saken utan<br />
följder. Och preventivmedel äro ransonerade och svåra att få tag i.<br />
De flesta av amerikanarna här inse, vilken vital betydelse ryssarnas väldiga kamp har för<br />
deras eget land; men en eller ett par av journalisterna anse det hela fortfarande som ”ett<br />
utmärkt stoff”. Det irriterar mig i högsta grad. Särskilt emedan det ådagalägger en hjärtlös<br />
”objektivitet” från en icke-<strong>krig</strong>förande nations sida. Här finns en dam av obestämd ålder vid<br />
namn Angelina, som hänger sig fast vid diplomater och journalister. Hon bjöd mig på en drink<br />
i sitt rum på Hotel National. ”Är det inte ett flott rum?” frågade hon. ”Joo, det är mycket<br />
praktfullt, fastän jag inte riktigt kan med prydnadssakerna, som stå på kaminfrisen.” Bland<br />
dessa fanns en väldig klocka av porslin, i alla regnbågens färger. Den föreställde en Neptunus<br />
med avbruten treudd, och en mängd sjöjungfrur och delfiner och fiskar tumlande i en blek blå