Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
2<br />
ansåg jag <strong>Ryssland</strong>s uraktlåtenhet att mera bestämt reagera mot den tyska invasionen på<br />
Balkan som ett betydligt större politiskt felgrepp än fördraget i augusti 1939. Den hållningslöshet,<br />
som kom till synes, då kort efter sammanbrottet på Balkan <strong>Ryssland</strong> efter de lama<br />
försöken till ett närmande till Jugoslavien utvisade den jugoslaviska och andra allierade<br />
legationers personal från Moskva och erkände Rashid Aliregeringen i Irak, hade onekligen en<br />
viss anstrykning av opportunism och visade, att en önskan att dra ut på tiden fortfarande fanns<br />
kvar i Sovjetunionen.<br />
Samtidigt måste man medgiva, att Sovjetunionen, trots sir Stafford Cripps' ansträngningar,<br />
icke satte någon större tilltro till den engelska regeringens vänskapliga inställning; och denna<br />
misstro var så djupt rotad, att det drog långt om, innan man lyckades övertyga Moskva att den<br />
engelska regeringen ej hade fallit för Rudolf Hess' anbud. Ryssarna hade naturligtvis sin egen<br />
uppfattning om vad detta anbud innebar.<br />
Den 22 juni började jag vidtaga förberedelser för att resa till <strong>Ryssland</strong>. Först var jag icke<br />
riktigt säker på, i vilken egenskap jag skulle begiva mig dit. Jag försökte min lycka på <strong>krig</strong>sministeriet<br />
och på utrikesministeriet. Sedan fick jag helt oväntat en förfrågan från utrikesministeriets<br />
pressavdelning, om jag vore villig att resa till <strong>Ryssland</strong> som Reuters ”specielle korrespondent”<br />
(vad det nu kunde innebära). Jag hade aldrig förr arbetat för en nyhetsbyrå och<br />
skulle ha föredragit att resa ut för en bestämd tidning — men man sade mig, att transportmöjligheterna<br />
voro så begränsade, att jag fick resa för Reuters räkning, eller också inte alls. Om<br />
jag hade haft en smula mer tålamod, skulle jag kanske någon vecka senare ha kommit till<br />
<strong>Ryssland</strong> som korrespondent för den ena eller båda av de tidningar, för vilka jag hade arbetat i<br />
flera års tid — precis som Philip Jordan vid News Chronicle. I alla händelser lyckades det mig<br />
att få Reuters medgivande till, att jag från Moskva fortsatte mitt arbete för Sunday Times. Jag<br />
ber att till Lord Kemsley och Sunday Times få uttala min stora uppskattning av det tillmötesgående<br />
och den uppmuntran, som alltid kommit mig till del från deras sida.<br />
Några dagar efter det jag antagit Reuters erbjudande, lämnade ambassadör Maiskij mig mitt<br />
pass, försett med Sovjetunionens stämpel och undertecknat av honom själv. Det var den 1 juli<br />
och en härlig sommareftermiddag. Då jag promenerade genom Kensington Palace Garden<br />
kände jag mig egendomligt lätt till sinnes, ehuru jag smått undrade, vad jag egentligen hade<br />
givit mig in på.<br />
I denna skickelsedigra timme i <strong>Ryssland</strong>s historia längtade jag efter att se ryska ansikten, höra<br />
ryska språket talas omkring mig. En tragedi, som berörde miljoner ryssars liv, hade tagit sin<br />
början. Jag hade sett blixt<strong>krig</strong>ets verkningar i Frankrike; jag visste, vad det betydde för den<br />
enskilda individen. Detta <strong>krig</strong> förde mig i känslohänseende närmare <strong>Ryssland</strong> än jag hade<br />
befunnit mig sedan många år tillbaka. Ögonblicket var för allvarligt för att jag skulle hängiva<br />
mig åt sentimentala ungdomsminnen; nu gällde det att se, hur det ryska folket för sin egen och<br />
för hela världens skull, ämnade göra motstånd mot tyskarna.<br />
Och ändå fanns det de sista dagarna jag var kvar i London ögonblick, under vilka mina tankar<br />
oavlåtligt sysslade med minnen från mina pojkår i St. Petersburg ... Det var egendomligt, att<br />
mina tidigaste barndomsminnen skulle vara förknippade med ett <strong>krig</strong> — det rysk-japanska<br />
<strong>krig</strong>et. Jag var tre och ett halvt år gammal, när jag såg ett långt trupptransporttåg, fullt med<br />
larmande soldater med kortsnaggade huvuden, ånga ut från järnvägsstationen i Peterhof...<br />
Ett annat, nästan lika avlägset barndomsminne var följande:<br />
En vinterdag, när jag var fyra år gammal, promenerade jag på Panteleimonskajagatan med<br />
miss Kelly, min gamla korpulenta engelska sköterska, som hade haft vården om mig alltsedan