Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
26<br />
Jag är likaledes övertygad om, att upprensningen av den röda armén stod i samband med<br />
Stalins övertygelse, att ett <strong>krig</strong> med Tyskland var överhängande. Vad representerade<br />
Tuchatjevskij? Medlemmar av den franska Deuxieme Bureau sade mig för länge sedan, att<br />
Tuchatjevskij var pro-tysk. Och tjeckerna berättade för mig den egendomliga historien om<br />
Tuchatjevskijs besök i Prag, där han mot slutet av en bankett — han hade hunnit bli tämligen<br />
berusad — lät undfalla sig, att ett fördrag med Hitler vore den enda utvägen både för Tjeckoslovakiet<br />
och för <strong>Ryssland</strong>. Och sedan började han fara ut mot Stalin. Tjeckerna underläto<br />
icke att rapportera detta till Kreml, och det blev slutet för Tuchatjevskij — och för många av<br />
hans anhängare. Men även här blevo upprensarna ”rusiga av framgången”, och upprensningen<br />
drevs förmodligen längre, än avsikten ursprungligen hade varit.<br />
Alldeles som när det gällde upprensningen bland kommunisterna var det även i detta fall svårt<br />
för Stalin att anföra rimliga skäl — eller helt underlåta att giva någon förklaring — för denna<br />
upprensning. Den verkliga orsaken till dessa likvideringar kunde han ju icke angiva. Han<br />
kunde inte gärna säga: ”Tuchatjevskij ämnade förråda oss till Hitler.” Upprensningen<br />
försvagade tvivelsutan armén ur teknisk synpunkt, och detta å sin sida nödvändiggjorde en så<br />
lång förhalningspolitik som möjligt gentemot Tyskland, och samtidigt en militär upprustning.<br />
De framsteg, som ha gjorts sedan 1938, synas vara enorma; hade Hitler dröjt ännu ett år,<br />
skulle han inte ha haft några utsikter alls. Det var därför ryssarna i det längsta försökte<br />
uppskjuta avgörandet — exempelvis genom att utvisa medlemmarna av de jugoslaviska,<br />
grekiska och andra nationers legationspersonal och genom att försöka visa sig tillmötesgående<br />
mot tyskarna ännu så sent som i juni månad detta år. Ytterligare ett år utan <strong>krig</strong> skulle ha<br />
betytt, att ryssarna voro omöjliga att besegra.<br />
Detta var i stora drag de synpunkter jag framlade för Leonards och Binkley. Binkley blev<br />
förargad och sade, att jag inte hade levat länge nog i <strong>Ryssland</strong>, medan Leonards nöjde sig med<br />
att säga: ”Mycket intressant, verkligen mycket intressant.” Men Binkley kom i alla fall med<br />
åtminstone en invändning, som är värd eftertanke: ”Om Stalins förnämsta motiv var ett<br />
nationellt försvar”, sade han, ”varför gjorde han då Estland och Lettland till sovjetrepubliker i<br />
stället för att låta dem bibehålla sin gamla regim?”<br />
Utanför på gatan körde fullpackade spårvagnar förbi. Det var rusningstid. Människorna<br />
knuffades och trängdes, men ingen tycktes taga illa vid sig. Passagerarna längst framme i<br />
vagnen räckte sina tio eller femton kopek till dem, som stodo bakom, så att avgiften så<br />
småningom kom fram till den kvinnliga konduktören. Alla voro klädda i sommarkläder. Det<br />
luktar inte osnyggt i spårvagnarna här i Moskva, som det ofta gör i Paris — eller åtminstone<br />
inte så mycket. De flesta unga flickorna ha vackra figurer, som framträda genom deras lätta<br />
sommarklänningar. Jag lade inte märke till många, som verkade särskilt bekymrade över<br />
<strong>krig</strong>et.<br />
Lucien berättade för mig, att människorna sälja sina personliga tillhörigheter till<br />
”kommissionsaffärerna”. Jag hade redan lagt märke till en kö utanför en dylik affär på<br />
Petrovka. Antagligen är orsaken den, att de ha gjort slut på sina kontanter, när de köpte<br />
avskedsgåvor till soldaterna, och för ögonblicket befinna sig i penningförlägenhet.<br />
Fredagen den 11 juli.<br />
Man väntar den stora offensiven mot Moskva vilket ögonblick som helst. Tyskarna närma sig<br />
Smolensk och tyckas ha trängt in i nästan hela det annekterade området utom Estland, och<br />
tåga nu vidare i riktning mot Ukraina. Men deras huvudsyfte är fortfarande att tränga fram på<br />
olika fronter för att försöka leta ut de svaga punkterna. Det verkar emellertid, som om den