Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
143<br />
<strong>Ryssland</strong>. Om tyskarna för andra gången misslyckas med att hemföra den avgörande segern i<br />
<strong>Ryssland</strong>, betyder detta, att <strong>krig</strong>et är slut inom sex månader eller om högst ett år, som Stalin<br />
yttrade i sitt realistiska tal den 6 november. Om <strong>Ryssland</strong> trots allt besegras under år 1942,<br />
skulle Hitler fortfarande ha stora utsikter att vinna <strong>krig</strong>et. Det enda, som då skulle kunna<br />
förhindra hans seger vore, att en stor engelsk-amerikansk expeditionskår landstege på<br />
kontinenten. England och Amerika skulle bespara sig tre eller kanske fem års <strong>krig</strong> och rädda<br />
miljoner människors liv, om de hjälpte ryssarna att under 1942 vinna land<strong>krig</strong>et mot<br />
Tyskland. Det är icke bra, när man hör ryssarna säga det Jaroslavskij redan har yttrat,<br />
nämligen att ”Sovjetunionen redan i fem och en halv månader har bekämpat den tyska<br />
<strong>krig</strong>smaskinen utan någon som helst hjälp utifrån”.<br />
Detta överensstämmer ej helt med sanningen, men yttrandet avspeglar en viss känsla av<br />
otålighet hos ryssarna, som kommer att växa, om vi ej äro försiktiga. Samtidigt som vi skicka<br />
<strong>Ryssland</strong> direkt hjälp i största möjliga omfattning böra vi, i väntan på en invasion på<br />
kontinenten västerifrån, åtminstone hålla den tyska kusten i väster i ett ständigt alarmtillstånd.<br />
Vad Japan beträffar, så äro ryssarna för närvarande redan fullt sysselsatta. De — och det<br />
samma gäller även om oss — skulle vinna föga på att förklara japanerna <strong>krig</strong>, såvida icke de<br />
värdefulla sibiriska baserna mot Japan kunna utnyttjas — ej av de relativt fåtaliga luftstridskrafterna<br />
i fjärran östern utan av en stor armada av amerikanska bombplan. Tyskland är den<br />
verklige fienden; och det är meningslöst att bombardera Tokio, såvida staden ej helt kan<br />
förintas.<br />
<strong>Ryssland</strong> har bringat större offer än någon annan nation under sin kamp mot Hitler — det har<br />
ej blott offrat otaliga soldaters utan även många civilas liv. Den ”brända jordens” politik, som<br />
Stalin förkunnade i sitt tal den 3 juli, är en heroisk men hänsynslös politik; den har ej blott<br />
inneburit förstörandet av exempelvis Dnjeprdammen, som hade kostat tio års intensivt arbete<br />
och var en av de största skapelserna i våra dagars <strong>Ryssland</strong>, utan den har även fört med sig, att<br />
förefintliga skördar och förråd av livsmedel och bränsle ha förstörts för att de ej skulle falla i<br />
fiendens händer. Den kvarlämnade befolkningen är följaktligen dömd till månader, ja, kanske<br />
år av umbäranden och måhända även hungersnöd. Det var ett bittert offer, som regeringen<br />
ansåg ofrånkomligt. Utan tvivel kommer största delen av befolkningen att hålla sig vid liv<br />
med tillhjälp av förråd, som gömts undan i byarna, till dess befrielsens timme slår, men i de av<br />
tyskarna besatta städerna är läget tragiskt. Den ryska regeringen, som förutsåg ett långt <strong>krig</strong>,<br />
vidtog även den åtgärden att låta föra bort alla traktorer från Ukraina för att förhindra en<br />
odling av säd i stor skala under det kommande året, vilket i hög grad skulle ha stärkt tyskarnas<br />
<strong>krig</strong>skapacitet. Flera gånger såg jag hundratals traktorer rulla fram genom Moskvas gator.<br />
Genom att återgå till primitiva jordbruksmetoder torde Ukrainas lantbefolkning bli i stånd att<br />
producera nog för att hålla sig själva vid liv; och den blir troligen ej störd i onödan av de tyska<br />
trupperna, vilka helst ej avlägsna sig från de väl bevakade huvudvägarna i de ockuperade<br />
områdena. Men även om lantbefolkningen hade traktorerna kvar, skulle tyskarna i varje fall<br />
knappast ha råd att offra något av sin dyrbara bensin på det ukrainska jordbruket.<br />
<strong>Ryssland</strong>s offerpolitik betecknas av tyskarna som ”djävulsk”. För att förse sina arméer med<br />
livsförnödenheter nödgas de forsla fram nästan alla förråd från sina avlägsna baser.<br />
Hur olika förhöll det sig ej i Frankrike, där de tyska stridsvagnarna i vilken by som helst<br />
kunde fylla på bensin vid platsens bensinpump, och soldaterna kunde proppa sig fulla med<br />
fransk mat! Men en dylik politik har också sina återverkningar på den befolkning, som stannat<br />
kvar. Och vilka fruktansvärda offer har månne år 1942 ännu i beredskap?