Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
141<br />
flygplan. Kort efteråt försökte tyskarna göra gällande, att hela det ryska flyget hade tillintetgjorts.<br />
Men nya flygplan, nya tanks, nya flygare och nya trupper döko alltjämt upp — ur röda<br />
arméns reserver, vilkas omfattning Hitler fullständigt hade underskattat, och från industrianläggningarna<br />
i Ural, Moskva, Leningrad och Ukraina.<br />
Under dessa <strong>krig</strong>ets två första månader ledo ryssarna oerhörda förluster i människor och<br />
materiel, men deras industriella kapacitet minskades ej. Hitler hoppades i juli månad kunna<br />
rikta ett avgörande slag mot ryssarna genom att intaga Moskva. Den 13 juli skulle tyskarna<br />
enligt det uppgjorda programmet tåga in i Moskva. Men – för första gången sedan de tyska<br />
blixtangreppen blev den tyska armadan av tanks och störtbombplan hejdad — av ryska tanks<br />
och kanoner, av ”Stalins falkar” och det oöverträffliga ryska infanteriet, som lägger ned hela<br />
sin själ i striden, även om det ej har betäckning av mekaniserade styrkor och skyddas av<br />
störtbomb plan. Det var lätt nog för tyskarna i Belgien och Frankrike, där fienden ingenstädes<br />
samlade sig till ett verkligt kraftigt motstånd. Smolensk blev det största bakslaget för<br />
tyskarna. De hade hoppats intaga Moskva och att ”faktiskt” göra slut på <strong>krig</strong>et genom att<br />
spränga de ryska styrkorna i tre eller fyra grupper och tillintetgöra dem var för sig. Ty på en<br />
viktig punkt voro tyskarna utan tvivel ryssarna överlägsna — nämligen i rörlighet. De<br />
förfogade över ett betydligt större antal mekaniserade styrkor än ryssarna, och deras<br />
järnvägstransporter voro mästerligt organiserade. Den av hundratusen ingenjörer och arbetare<br />
bestående Todtorganisationen och de på platsen uppbådade tvångsarbetsbataljonerna voro till<br />
ovärderlig hjälp för den tyska armén och ökade dess rörlighet i oroväckande grad. De tyska<br />
ingenjörtrupperna ändrade med förvånansvärd hastighet spårvidden på de ryska<br />
järnvägslinjerna så att den lämpade sig för deras egna godsvagnar och lokomotiv, och häri<br />
ligger antagligen den egentliga förklaringen till att tyskarna under augusti och september voro<br />
i stånd att så snabbt fullfölja framryckningen tvärs över Ukraina. De tyska ingenjörtrupperna<br />
voro även till ovärderlig hjälp vid den svåra uppgiften att föra trupperna över de breda ryska<br />
floderna, exempelvis Dnjepr.<br />
Augusti och september: Moskva befann sig ej längre i omedelbar fara, men i stort sett voro<br />
nyheterna från fronten under dessa två månader mycket mera nedslående än under de första<br />
sex veckorna. Tyskarna svepte fram över Ukraina. Nu intogo de ej längre områden, som<br />
nyligen hade införlivats med <strong>Ryssland</strong>, utan åderläto själva <strong>Ryssland</strong> på dess hjärteblod. Det<br />
var ett hårt slag för alla ryssar, när Kiev, ”de ryska städernas moder”, föll efter sex veckors<br />
hjältemodigt motstånd. De stora sockerbetsfälten, som frambringa sextio procent av den ryska<br />
sockerskörden, gingo förlorade, och likaså de bördigaste vetedistrikten. Därpå gingo de stora<br />
industriområdena i Dnjeprkröken förlorade, och med en kraftig framstöt trängde tyskarna in i<br />
industriområdet vid Don, besatte Krim, och intogo den viktiga industristaden Harkov samt<br />
Rostov. Liksom Kiev höll även Odessa ut i många veckor, men gick slutligen förlorat. Staden<br />
hade för en tid spelat samma roll som Tobruk; dess försvarare hade gått illa åt de olycksaliga<br />
rumänerna; men slutligen övergåvo ryssarna Odessa och en stor del av stadens trupper förflyttades<br />
till Sevastopol.<br />
Fälttåget i Ukraina hade tydligt ådagalagt, att tyskarna voro överlägsna i fråga om utrustning<br />
på denna del av fronten. Förlusten av Perekopnäset innebar ett nederlag för en rysk armé, som<br />
befann sig i särskilt fördelaktiga ställningar. Och dock var intagandet av Krim, som tog någon<br />
tid i anspråk, kanske en lycka för ryssarna. Om tyskarna hade tågat förbi Krim och över<br />
Rostov hade trängt fram till Kuban och Kaukasus, innan ryssarna voro redo för sin briljanta<br />
motoffensiv vid Rostov under en ny anförare, marskalk Timosjenko, skulle utsikterna i söder<br />
ha tett sig betydligt mörkare än de göra i dag. I närvarande stund befinner sig Baku med sina