Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
134<br />
veta, att teatern åtnjöt statsunderstöd, fastän den mer eller mindre bar sig.<br />
Under andra mellanakten gingo vi ut i foajén. I ett hörn stod en ofantlig uppstoppad björn med<br />
en mässingsbricka mellan tassarna. Väggarna voro täckta med affischer och patriotiska<br />
teckningar och kopparstick, vilka huvudsakligen hänförde sig till händelserna år 1812 och<br />
Alexander Nevskij. Det fanns även goda reproduktioner av Verestchagins målningar av<br />
Moskvas brand och från ”den stora franska arméns” dystra återtåg. Bilderna kunde omöjligt<br />
ha samlats ihop i staden utan hade tydligen skickats av någon central organisation för<br />
fosterländsk propaganda. Det fanns många soldater och unga flickor i foajén. Somliga av<br />
flickorna voro klädda i uniformer och nästan alla voro mycket vackra och hade fräsch hy —<br />
en god reklam för Vologdas klimat.<br />
Jag skulle gärna ha sett mer av Vologda, men tidigt nästa morgon meddelade man oss, att<br />
vädret var någorlunda gott och att vi gjorde klokast i att begiva oss av så snart som möjligt.<br />
Det blåste en genomträngande nordanvind och marken var frusen. Åter foro vi ned för<br />
Chernyshevskijgatan och förbi Kreml, där några soldater stodo på post. Det dröjde en stund,<br />
innan motorerna blevo varma, men slutligen bar det av. Luften var betydligt klarare än föregående<br />
dag. Under oss hade vi åter oändligt vidsträckta skogsområden. Först voro de gröna, men<br />
sedan blevo de allt vitare med fläckar av gult. Vi kommo åter in i en snöstorm, men som<br />
piloten senare erkände, bestämde han sig för att ej låtsa om den nya varningen han erhöll från<br />
Arhangelsk, eftersom han ej hade nog bensin kvar för att vända tillbaka till Vologda. Och<br />
efter tre timmars flygning svepte vi i en halvcirkel ned genom dimman, över hustaken i<br />
Arhangelsk och över båtarna i hamnen — en gång snuddade vi nästan vid toppen på en<br />
stormast. Regn, snö och issörja piskade mot flygplanets rutor, när vi gledo ned mot flygfältet.<br />
Det var en otrevlig dag. ”Ja, nu är det gjort”, sade piloten skrattande. ”Jag kände mig smått<br />
nervös den sista halvtimmen.” — ”Det var verkligen styvt gjort att hitta rätt på flygfältet i ett<br />
sådant väder”, sade en av de engelska flygarna bland passagerarna. ”Ni har tur, som kom hit i<br />
dag”, sade piloten. ”Under oktober har vi knappast åtta dagar, när man kan flyga i denna del<br />
av världen. Men om vi hade dröjt en dag till i Vologda, skulle vi aldrig ha kommit hit.” Nu<br />
kunde jag kosta på mig lyxen att föreställa mig en nödlandning mitt i de stora skogarna<br />
kanske hundratals mil från all ära och redlighet. Men så här dags på året skulle vi åtminstone<br />
ha sluppit ifrån myggen.<br />
Vi åkte i buss till en rysk sjömansklubb, belägen i själva staden Arhangelsk nere vid kajen. I<br />
hamnen lågo många ångare, bland dem några engelska. Ryska soldater, officerare och<br />
underofficerare, marinsoldater och sjömän sutto och åto i marketenteriet. Det fanns gott om<br />
vodka, och den blekröda rökta laxen, för vilken Arhangelsk är berömt, smakade utsökt. En<br />
ung rysk löjtnant, som jag lärde känna, gav mig ännu ett bevis på, vilken tjusning<br />
Sovjetunionens vidsträckta arktiska områden ha för den ryska ungdomen. Sommaren förut<br />
hade han tillbringat två månader på Kolahalvön. ”Jag trivs inte i de stora städerna”, sade han.<br />
”Jag älskar de stora, ödsliga vidderna. De ge en känsla av frihet som ingenting annat. Jag var<br />
ditskickad av röda armén på en kartläggningsexpedition. Vi kunde vandra trettio till fyrtio<br />
kilometer om dagen över nästan outforskade områden. Där funnas väldiga tundror, skogar och<br />
sjöar — det är en av de vackraste trakter på jorden, om man tycker om den höga norden. En<br />
gång vandrade vi i över en veckas tid utan att möta en mänsklig varelse. Det är underbart där<br />
uppe på sommaren, när solen är uppe nästan hela dygnet. Naturen vaknar till liv med en<br />
snabbhet, som inte förekommer annorstädes. Där finnas vackra vilda blommor, miljoner<br />
fåglar, harar och alla möjliga slags djur.” — ”Och mygg?” frågade jag. ”Ja, fullt med mygg.<br />
Vi bar skyddsnät över ansikte och hade händerna omvirade. Det måste bli gott om mygg i alla