Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
126<br />
konfiskerade vinterkläder i stor skala i Norge och Danmark, men deras planer tyckas ha gått i<br />
baklås, ty de hade med tillförsikt räknat på en avgörande seger över ryssarna och satte i gång<br />
vinterförberedelserna mycket för sent.<br />
Tisdag den 7 oktober.<br />
Det ser trots allt inte vidare ljust ut. Vilka nya lidanden och blodsoffer skola ryssarna inte gå<br />
till mötes denna vecka! X. var ojämförligt mycket dystrare i dag än i går. Han talade om en<br />
stor tysk kniptångsrörelse med Moskva som yttersta mål, ena skänkeln från någon punkt norr<br />
om Smolensk och den andra syftande mot Brjansk. På det centrala avsnittet hade Timosjenkos<br />
trupper sedan någon tid ryckt framåt, och tyskarna hade kommit över dem innan de hunnit<br />
konsolidera sina nya ställningar. Detta var det sämsta tänkbara ögonblick att möta en motoffensiv.<br />
Enligt spelets alla regler var det mycket för sent på året för en stor offensiv i denna<br />
del av <strong>Ryssland</strong>, men tyskarna hade ofta ostraffat brutit mot spelreglerna. Hitlers senaste tal<br />
hade ej låtit som ren bluff; han syftade tydligen till mycket stora, kanske avgörande resultat.<br />
Oaktat de stora förluster tyskarna hade lidit tycktes de sätta in stora mängder mekaniserade<br />
styrkor; för ögonblicket måste man befara, att ryssarna voro betydligt underlägsna i fråga om<br />
tanks.<br />
I morse hade jag besök av Weber, som är biträdande redaktör för den utmärkta månadstidskriften<br />
Znamie. Han bad mig om en artikel på tvåtusen ord om mina intryck från fronten. Det<br />
bereder mig en barnslig tillfredsställelse att skriva för ryska publikationer — särskilt för en<br />
sådan kulturtidskrift som Znamie. Att se mig själv i tryck på ryska är lika spännande som när<br />
jag för sjutton år sedan fick läsa min första ledare i Glasgowtidningen Bulletin. Det gällde då<br />
hundraårsminnet av Byrons död. Jag ägnade största delen av eftermiddagen åt att skriva<br />
artikeln — men på engelska, ty det tar mycket längre tid för mig att skriva på ryska, och<br />
Weber sade att han skulle låta översätta den och låta mig granska översättningen. Han vill ha<br />
hela texten i morgon. Jag frågade Weber vad han ansåg om det militära läget, och han svarade<br />
rätt nedslagen, att vi nog måste bereda oss på några rätt obehagliga händelser; dock trodde han<br />
ej att något riktigt allvarligt skulle inträffa. ”Timosjenko vet vad han gör”, sade han.<br />
I förbigående sagt återgavs min artikel i Sovjetkonst fullständigt av Moskvas radio härom<br />
dagen.<br />
Senare begav jag mig till Lozovskijs konferens — vilken naturligtvis var särskilt viktig i dag.<br />
Dessa konferenser hållas nu i en annan villa vid en bakgata i Arbatdistriktet. Före detta<br />
grekiska legationen har övergivits då huset ej kunde värmas upp. Gången förut hölls<br />
konferensen där, och vi sutto och huttrade av köld. Den nya lokalen är ett vackert litet hus<br />
med porträtt av Stalin, Molotov och Kalinin och ett fåtal rester av det förgångna — ett par<br />
tvivelaktiga 1700-talslandskap och en skulptur i marmor i en nisch i trappuppgången.<br />
Egendomligt nog tog jag föga notis om Hitlers tal i fredags. Han lät ganska tydligt förstå att<br />
den stora ”slutliga” offensiven mot<br />
<strong>Ryssland</strong> nu skulle börja, och han sade att ryssarna faktiskt redan besegrats. Det var kanske<br />
därför de ryska tidningarna, så vitt jag vet, ej innehöllo en enda rad om talet. Lozovskij såg<br />
något men ej allt för bekymrad ut. Han sade att Hitlers tal visade att mannen höll på att bli<br />
utom sig; han förstod att han ej skulle vinna <strong>krig</strong>et, men han måste hålla tyskarna någotsånär<br />
tillfreds under vintern och skulle säkerligen försöka att vinna åtminstone någon större<br />
framgång, som gåve intryck av att ett visst avsnitt av <strong>krig</strong>et var avslutat. (Vilken ”större<br />
framgång” med vittgående moralisk inverkan kunde det vara, tänkte jag, annat än Moskvas intagande?<br />
Det var klart att Hitler skulle göra en ansträngning i den riktningen.) Det andra