Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
120<br />
ögonblicket, och den stackars majoren hade åter lika tråkigt. Vid slutet förklarade han också<br />
att han inte brydde sig stort om ”sådana där pjäser” utan föredrog baletten.<br />
Måndag den 29 september.<br />
Den stora ekonomiska konferensen öppnades i morse. Alla ha anlänt, Beaverbrook, Harriman<br />
och ett urval brittiska och amerikanska experter. Talrika bilar rusa fram och tillbaka mellan<br />
Kreml, Hotel National och ambassaderna. Jag kan inte låta bli att undra hur mycket verklig<br />
livsviktig hjälp åt <strong>Ryssland</strong> den skall åstadkomma. Stämningen är mycket affärsmässig; både<br />
ryssarna (i synnerhet Molotov) samt engelsmännen och amerikanarna betona hur brådskande<br />
det hela är. Huvudfrågorna äro I) hur mycket Storbritannien kan ge ur egna hjälpkällor, a) hur<br />
mycket det kan avstå av vad det får från Amerika, 3) hur mycket Amerika kan ge <strong>Ryssland</strong><br />
direkt och 4) framför allt hur och hur snart allt kan skickas. Det förefaller dock ej som om<br />
amerikanarna ämnade ge ryssarna något på basis av låne- och uthyrningslagen. Beaverbrook<br />
har upprepat att konferensen blott kommer att taga några dagar och att han hoppas återvända<br />
till England inom mindre än en vecka. Cripps och delegationen ha arbetat hårt på förberedelserna<br />
för konferensen, och om huvudpunkterna råder kanske redan enighet. En kall regnig<br />
höstdag i Moskva.<br />
De första medlemmarna av den amerikanska delegationen anlände i onsdags som de första på<br />
platsen, och Steinhardt gav till deras ära en mycket intressant cocktail-tillställning på<br />
ambassaden. På cocktailarna följde en överdådig ”kall” byffé med varma köttpastejer,<br />
amerikanskt öl m. m. Jag tycker om stora salen i Spasapalatset. Med sina empirekronor och<br />
vita pelare skulle den göra sig utmärkt i en av balscenerna i Krig och fred. Jag undrar vem<br />
som ägde palatset före revolutionen.<br />
Jag hade ett långt samtal med en av experterna, men fastän han föreföll att vara mycket<br />
intelligent och vederhäftig — jag fick veta att han var en av sjöfartsmännen — är jag ej<br />
alldeles övertygad om att amerikanarna ta detta <strong>krig</strong> tillräckligt på allvar. Han hörde tydligen<br />
till Roosevelts anhängare och uppehöll sig huvudsakligen vid de svårigheter, den hopplöst<br />
oenhetliga allmänna opinionen beredde presidenten. Och det ryska problemet var särskilt svårt<br />
i betraktande av så många gamla fördomar och allt det oväsen isolationisterna nu ställa till om<br />
det religiösa spörsmålet, vilket de använda som ett vapen emot Sovjet. Han delgav mig några<br />
siffror över de föreslagna leveranserna till <strong>Ryssland</strong> ”inom de närmaste två eller tre<br />
månaderna” — tanks från Storbritannien, flygplan från Amerika, koppar och aluminium (han<br />
kallade det aluminum) och andra råvaror. Han ansåg, att ryssarna begärde väl stora kvantiteter<br />
av somliga råvaror och att det var synnerligen olyckligt att de hade blivit av med så mycket av<br />
sin egen aluminiumproduktion. De siffror han anförde läto för mig tämligen men ej överväldigande<br />
gynnsamma; några skedblad i den jättelika ryska <strong>krig</strong>sgrytan. Av vissa metaller ha<br />
ryssarna ett trängande behov, och jag är inte säker på att de skola få dem. Men transporterna<br />
utgjorde enligt hans mening det verkliga problemet. Han hade inga höga tankar om vägen<br />
över Arhangelsk, som är igenfrusen fem månader av året; ej heller vägen genom Iran var<br />
särdeles tillfredsställande, ehuru bättre i vissa avseenden; omkring tretusen ton om dagen var<br />
allt den kunde frakta. Vladivostokvägen vore vida viktigare trots det enorma avståndet; men<br />
mycket berodde på om ryssarna vore i stånd att fördubbla dess nuvarande transportförmåga —<br />
öka denna till tiotusen ton; hade de tillräckligt med rullande materiel? ”Och naturligtvis”,<br />
tillade han, ”kan det bli förvecklingar med Japan, så att vi inte alls kan begagna oss av<br />
Vladivostok.” — ”Vad nu då! Inte ens med konvojer?” — ”Ja, det vet jag inte. Det blir kanske<br />
mycket besvärligt.” — ”Men säkerligen kan ni låta bombplanen flyga direkt över till<br />
<strong>Ryssland</strong>?” sade jag.