Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
teddybjörnsutrustning. Om ungefär en timme böra vi vara framme.<br />
11<br />
Moskva den 5 juli.<br />
När vi denna eftermiddag flögo över Arhangelsk, trummade en häftig störtskur mot kabinens<br />
rutor. Nedanför oss kunde vi se brädgårdar, som sträckte ut sig till en längd av flera kilometer.<br />
Överste Symonds, den ene A.R.P.-experten, sade, att virket var upplagt i enlighet med alla<br />
luftskyddets föreskrifter, d. v. s. med stora mellanrum. Genom det nedströmmande regnet<br />
kunde vi se Arhangelsks vidsträckta hamn med dess brädupplag. Det verkade imponerande,<br />
men vilka försiktighetsåtgärder hade man månne vidtagit där nere? Och vart skulle man kunna<br />
exportera timret nu — hade man överhuvud taget exporterat något efter tyskarnas ockupation<br />
av Norge? I själva staden, inte så långt från hamnen, låg en gammal, synbarligen mycket<br />
förfallen kyrka och en klunga stora nya regeringsbyggnader. Men det fanns endast ett fåtal<br />
fartyg i hamnen. Hade timret blivit upplagt här, därför att man ingenstädes kunde skeppa det?<br />
... Slutligen förde tre små ryska sjöplan oss några kilometer uppför floden. Träden, som växte<br />
på flodens branta, sandiga stränder, voro betydligt högre än längre norrut. Slutligen gingo vi<br />
ned; en motorslup kom fram till oss och för första gången hörde jag ryska talas. Det kändes<br />
egendomligt. Vi fördes inte i land, utan till ett slags stor husbåt, som hette Krasnaja Zvezda.<br />
Stewarden, en vänlig liten musjik, visade oss till våra hytter. ”Den här vägen, om jag får be,<br />
gör er hemmastadda.” Han var så översvallande, som om vi hade varit hans käraste vänner.<br />
Sedan förde man oss till matsalen, där bordet var dukat. Ett ståtligt smörgåsbord stod framställt<br />
— kaviar och rökt lax, inkokt fisk, en sallad av gurka och tomater och stora assietter<br />
med prydligt upplagt smör. Och hela bordet var fullsatt med flaskor ... Två söta uppasserskor,<br />
klädda i tunna, vita bomullsblusar och med vackra figurer, skötte serveringen ... En överste<br />
och två majorer voro våra värdar, och medan måltiden fortskred, infunno sig flera officerare.<br />
Sedan kom en mystisk brunett; hon talade engelska ganska bra. Översten och de två<br />
majorerna, som inte kunde någon engelska, voro glada och trevliga sällskapsmänniskor; deras<br />
sätt var mycket översvallande, särskilt mot slutet av måltiden (d. v. s. någon gång vid två—<br />
tre-tiden på morgonen), och de voro mycket intresserade av England. Jag fick gång på gång<br />
tjänstgöra som tolk. Efter smörgåsbordet serverades en massa olika rätter, som jag inte kan<br />
minnas, och en efterrätt samt frukt och kaffe; och på vodkan och konjaken följde sovjetrysk<br />
champagne. Det är svårt att minnas enskildheterna i samtalet, men jag kommer ihåg att både<br />
översten och den ene av majorerna ådagalade ett utomordentligt intresse för Rudolf Hess'<br />
besök i England. De tycktes till och med vara ganska bekymrade för den sakens skull. De<br />
undrade, om jag var alldeles säker på, att hans anbud hade blivit ”avvisat”. De ställde också<br />
frågor beträffande Amerikas avsikter; jag kanske var en smula indiskret då jag antydde, att<br />
Amerika absolut inte gjorde tillräckligt kraftiga ansträngningar för att vinna detta <strong>krig</strong>. Det<br />
framgick tydligt, att de inte voro riktigt säkra på Englands inställning till Sovjetunionen. Vi<br />
måste anstränga oss för att bryta isen .. .<br />
Den ene av de båda majorerna försäkrade, att Moskvas försvarsanordningar voro sådana, att<br />
staden antagligen aldrig skulle kunna sönderbombas, och att detsamma gällde om Leningrad.<br />
Där ute låg natten klar och vit, det var nästan lika ljust som mitt på dagen. Furorna på flodens<br />
branta sandbankar stodo så förunderligt lugna och stilla ... Det fanns gott om mygg, och de<br />
beto mig obarmhärtigt på benen. Klockan tre beslöto vi oss för att gå till sängs och försöka få<br />
några timmars sömn. Klockan sex fördes vi i motorbåtar ett stycke uppför floden och sedan i<br />
bil till flygplatsen. Och så beträdde vi, som någon anmärkte, för första gången rysk jord.<br />
Solen stod redan högt på himmelen. Vinden lekte bland blommor och gräs, när vi gingo fram<br />
till flygplanet.