Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
Ryssland i krig - Marxistarkiv
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
115<br />
nom en stor skog och sedan miltals mellan åkerfält. Här söder om Smolensk lämpar sig<br />
terrängen för stridsvagns<strong>krig</strong>. Den kalla höstvinden svepte fram över de övermogna havre-<br />
och kornfälten. Vi voro nu inom <strong>krig</strong>szonen, det fanns ingen som kunde bärga skörden. Vi<br />
foro genom halvt övergivna byar; från många tak hade halmen delvis slitits bort vid<br />
bombnedslagen, och utefter vägen syntes talrika bombkratrar. I ungskogen hade bombningen<br />
vållat rätt stor skada, men de äldre träden hade stått emot den bättre. Denna väg mellan de<br />
oskurna åkrarna på båda sidor måste ha blivit våldsamt belagd med bomber och kulspruteeld.<br />
Spåren av förödelsen blevo allt flera och tätare. En major som hade följt oss från Dorogobuzh<br />
sade, att vi närmade oss slagfältet vid Ushakovo. ”Själva byn ligger — eller rättare sagt låg —<br />
där borta.” Några spridda träd var allt vad vi kunde upptäcka. Vi stego ur bilarna och gingo<br />
dit. Byn hade bokstavligen jämnats med marken; inte ett hus, inte ens ett stycke av en husvägg<br />
fanns kvar. En gammal samovar av tenn, som hade hamnat på marken, var allt som återstod<br />
av byn. Med ledning av de bara fläckarna utefter vägen kunde vi sluta oss till, var husen hade<br />
stått.<br />
I och omkring byn hade tyskarna grävt ned sig och hållit sig kvar i över en månad, medan<br />
ryssarna hade beskjutit dem, först från ett håll, sedan från två och tre — från skogen, som i en<br />
halvcirkel sträckte sig några kilometer längre österut. Byn hade ett fördelaktigt läge på en<br />
kulle, från vilken man kunde överblicka så gott som hela den kringliggande trakten. Tyskarna<br />
hade anlagt löpgravar längs västra sidan av en stor damm och ett stycke utmed kullens krön.<br />
Vi vandrade utefter löpgravarna och kommo till ryssarnas löpgravar efter att ha gått över<br />
”ingenmans-land”, ty längs sluttningen funnos djupa inskärningar, som visade, var ryssarna<br />
hade trängt fram under natten vid sina försök att erövra de tyska löpgravarna. De erövrade<br />
dem faktiskt aldrig; trycket från tre håll blev för hårt och tyskarna löpte så pass stor fara att<br />
kringrännas, att de drogo sig tillbaka genom flaskhalsen vid Jelnja efter att en natt ha blivit<br />
häftigt beskjutna av ryssarna och även ha varit invecklade i några närstrider; de lämnade kvar<br />
många döda. Fälten kring den obefintliga byn Ushakovo sågo ut som ett månlandskap, de<br />
voro fulla av granathål och ingenting växte i den våta gula leran. Vilken egendomlig<br />
skräphög! Några tyska stålhjälmar, somliga genomborrade av skotthål, lågo kringströdda på<br />
marken; tvärs över en stig, som ledde i ostlig riktning från byn, låg en död häst; längs<br />
löpgravarna och i vattenpussarna voro gamla tidningar slängda — lösa blad av Miinchener<br />
Illustrierte, en sida ur Frankfurter Zeitung med en artikel om Budjonnyjs upprivna armé; där<br />
fanns till och med ett brev med bleknad skrift: Lieber Rudolf! Wie geht es Dir ... På sidan av<br />
vägen låg en söndrig tysk kanonvagn. På andra sidan om byn kommo vi till en massgrav,<br />
inhägnad med ett rödmålat staket. Gravkullen var täckt av granris, och någon hade planterat<br />
en slingerväxt med röda blommor. På en metallplåt stod inskriptionen:<br />
”Här vila soldater ur den röda armén, som föllo i striden för fosterlandet, äran och friheten den<br />
28 juli—I september.”<br />
Här lågo hundratals ryssar begravda i vad på ryska så vackert kallas en broderskapsgrav. Vår<br />
politiske kommissarie bröt en gren från en gran och lade den förstulet på graven; han föreföll<br />
osäker på sig själv i närvaro av främlingar. Tyskarna hade begravts i granathål.<br />
Tre—fyra kilometer åt norr flöt en å, och en liten kulle på andra sidan därom hade av tyskarna<br />
begagnats som observationspost. Gångar och skyddsrum hade grävts under kullen, och<br />
ovanpå denna hade kanoner uppställts. Den lilla ån hade varit tyskarnas första försvarslinje.<br />
På stranden hade de i en djup grop grävt ned en stridsvagn som fick tjänstgöra som bunker.<br />
Vid det hastiga återtåget hade de ej kunnat få den med sig, utan ryssarna hade tagit den.<br />
Observationsposten med sina skyddsrum hade anlagts med tysk grundlighet, och varje vägg