Fredagen den 20 oktober 2006 (PDF – 2,8 MB) - Lunds universitet
Fredagen den 20 oktober 2006 (PDF – 2,8 MB) - Lunds universitet
Fredagen den 20 oktober 2006 (PDF – 2,8 MB) - Lunds universitet
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Jag föddes 1964 i Frankfurt am<br />
Main, läste germanistik och<br />
anglistik i samma stad 1984-86<br />
och avlade min juris kandidatexamen<br />
1993 i Lund. År <strong>20</strong>00<br />
disputerade jag med en avhandling<br />
om <strong>den</strong> europeiska asylrätten.<br />
Därefter arbetade jag en<br />
period som forskningschef vid<br />
Det Danske Center for Menneskerettigheder<br />
i Köpenhamn.<br />
Sedan <strong>20</strong>02 forskar och undervisar<br />
jag vid Juridiska fakulteten i<br />
Lund. Jag har varit redaktör för<br />
Nordic Journal of International<br />
Law <strong>20</strong>00-<strong>20</strong>06 och involverats i<br />
lagstiftnings- och utredningsarbete<br />
i Sverige och vid EUs institutioner.<br />
Med finansiering av FN och<br />
EU har jag lett två större forskningsprojekt<br />
under senare år.<br />
G REGOR NOLL FOLKRÄTT<br />
Hur demokratisk är<br />
folkrätten?<br />
Frågan om ”rule of law” har alltid varit besvärlig. ”Vems<br />
herravälde?” frågar vi och hör, som ett eko av vår egen frå<br />
ga, ordet ”lagens” som svar. ”Vems lag?” frågar vi. Men då:<br />
enbart tystnad som svar, en menande, allomfattande tystnad. Suveränens<br />
tystnad?<br />
Jag ställer mig frågan vad ”rule of law” kan betyda, 45 år efter<br />
att Berlinmuren byggdes, 15 år efter att Kuwait befriades, 7 år<br />
efter att Kosovo bombades och 3 år efter att Irak invaderades.<br />
Hur demokratiskt är detta lagens herravälde? Kan det finnas något<br />
som en demokratikänslig folkrätt, fastän alla stater åtnjuter<br />
suverän jämlikhet, oavsett hur mycket hänsyn de tar till enskildas<br />
viljeyttringar? Under nittiotalet har många folkrättsjurister<br />
och rättsfilosofer förespråkat ansatser där folkrätten börjar vid valurnan<br />
snarare än i utrikesdepartementet. Dagens debatt om regime<br />
change intervention <strong>–</strong> väpnade ingrepp i andra stater för att<br />
demokratisera dem <strong>–</strong> är en våldsam spegling av detta tankegods.<br />
Jag möter problem när jag försöker tänka igenom hur en mer<br />
demokratikänslig folkrätt skulle kunna vara. Nationalstater är ett<br />
alltmer otillräckligt verktyg för att forma lagstiftningen i enlighet<br />
med människors politiska vilja. Hur är det med dem som<br />
står utanför på grund av faktorer som kön, ekonomisk status,<br />
hudfärg, börd eller avsaknad av medborgarskap? Vad händer om<br />
de beslutar att lämna nationalstaten, och hänge sig åt andra ordningars<br />
logik: imperiets, kalifatets, det utvalda folkets? Är det<br />
inte dessa krafter som frambringar motsättningar som <strong>den</strong> mellan<br />
<strong>den</strong> ensamma supermakten och <strong>den</strong> misslyckade staten: the<br />
single superpower och the failed state? Klarar vi av att underkasta<br />
våra interventioner i andra regioner och länder en demokratisk<br />
kontroll som inte tar slut vid våra egna valurnor? Det är detta<br />
min forskning handlar om.<br />
7