Man är kanske mer kapabel än vad man trodde…” - Lunds universitet
Man är kanske mer kapabel än vad man trodde…” - Lunds universitet
Man är kanske mer kapabel än vad man trodde…” - Lunds universitet
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Susanna Johansson<br />
”<strong>Man</strong> <strong>är</strong> <strong>kanske</strong> <strong>mer</strong><br />
<strong>kapabel</strong> <strong>än</strong> <strong>vad</strong><br />
<strong>man</strong> <strong>trodde…”</strong><br />
Utv<strong>är</strong>deringsrapport av projekt<br />
Mötesplats Social Ekonomi Malmö<br />
– arbetstr<strong>än</strong>ing för långtidsarbetslösa<br />
och långtidssjukskrivna<br />
SOCIOLOGY OF LAW<br />
LUND UNIVERSITY<br />
Research Report<br />
2007:2
För en komplett förteckning<br />
över bokutgivningen vid Sociologiska institutionen i Lund,<br />
se slutet av boken eller besök www.soc.lu.se/info/publ<br />
Redaktör för Sociology of Law Research Reports: Karsten Åström<br />
Copyright © Susanna Johansson 2007<br />
Grafisk form Infografen/Desktop<br />
Sättning Ilgot Liljedahl<br />
Produktion Sociologiska institutionen, Lund<br />
Tryck MediaTryck sociologien, Lund 2007<br />
ISBN 91-7267-247-1<br />
Distribution<br />
Sociologiska institutionen<br />
<strong>Lunds</strong> <strong>universitet</strong><br />
Box 114<br />
SE-221 00 Lund<br />
Fax 046-222 4794 E-post print@soc.lu.se www.soc.lu.se/info/publ
Förord<br />
Johansson 3<br />
Utv<strong>är</strong>deringsarbetet av projekt Mötesplats Social Ekonomi Malmö har pågått under<br />
drygt ett och ett halvt års tid. Vi <strong>är</strong> tacksamma för den öppenhet projektledningen<br />
och övriga projektaktörer – Eva Maria Mörner och Ronny Hallberg,<br />
handledarna Aster Boberg Menghestu, Masoud Sedighi, Mathias Persson och Karin<br />
Kruse, samt personalen vid Aktivitetsporten: Jessica Wribe, Lilian Neleryd,<br />
Ylva Hjalmarsson och Malin Martelius – har visat i förhållande till utv<strong>är</strong>deringen,<br />
en öppenhet som har möjliggjort för oss att kontinuerligt följa olika processer i<br />
projektet. Ett n<strong>är</strong>a samarbete och utbyte av reflektioner med projektets centrala<br />
aktörer har varit av stor vikt för fullföljandet av utv<strong>är</strong>deringen och det har varit<br />
ett roligt och l<strong>är</strong>orikt samarbete. Vi vill rikta ett stort tack till alla de personer som<br />
ställt upp på intervjuer för utv<strong>är</strong>deringen. Ett s<strong>är</strong>skilt tack riktas till de deltagare<br />
i projektet som frivilligt delat med sig av personliga upplevelser av sin situation<br />
och tid i projektet.<br />
Lund 2007-10-08<br />
Susanna Johansson och Per Wickenberg<br />
3
4 Johansson
Innehåll<br />
Johansson 5<br />
Förord 3<br />
1. Uppdrag och bakgrund 7<br />
1.1 Social Ekonomi 8<br />
1.2 ESF-rådet 9<br />
1.3 Projektansökan och projektidé 10<br />
1.4 Projektets syften och mål 11<br />
1.5 Utv<strong>är</strong>deringens bild av projektet 12<br />
1.6 Problemområdet i stort 14<br />
2. Samverkan och normperspektiv 17<br />
2.1 Samverkan 17<br />
2.2 Normperspektiv 20<br />
3. Metod och arbetssätt 23<br />
3.1 Utv<strong>är</strong>deringen – formativ och summativ 23<br />
3.2 Genomförande 24<br />
4. Resultat 29<br />
4.1 Statistik 29<br />
4.1.1 Platsernas antal och fördelningar över projekttiden 29<br />
4.1.2 Deltagarnas tid i praktik/arbetstr<strong>än</strong>ing över projekttiden 31<br />
4.2 Överväganden – deltagarintervjuerna 31<br />
4.3 Deltagarna 34<br />
4.3.1 Vägen in i projektet 34<br />
4.3.2 På mötesplatserna: arbete och kontakter 36<br />
4.3.3 Förv<strong>än</strong>tningar och syn på framtiden 40<br />
4.3.4 Sam<strong>man</strong>fattning 43<br />
4.4 Handledarna 43<br />
4.4.1 Handledarna enskilt 44<br />
4.4.2 Handledarna i grupp 46<br />
4.4.3 Sam<strong>man</strong>fattning 54<br />
4.5 Aktivitetsporten 55<br />
5
6 Johansson<br />
6<br />
4.5.1 Första intervjuomgången 55<br />
4.5.2 Andra intervjuomgången 55<br />
4.5.3 Sam<strong>man</strong>fattning 64<br />
4.6 Projektledaren 65<br />
4.6.1 Sam<strong>man</strong>fattning 73<br />
4.7 Styrgruppen 74<br />
4.7.1 Föreningen Bryggeriet 74<br />
4.7.2 Iransk-svenska föreningen 77<br />
4.7.3 Sofielunds Folkets Hus 78<br />
4.7.4 Sam<strong>man</strong>fattning 79<br />
4.8.1 Försäkringskassan Malmö 81<br />
4.8.2 SDF Södra Innerstaden, Malmö stad 83<br />
4.8.3 Sam<strong>man</strong>fattning 85<br />
5. Slutsatser och reflektioner 87<br />
5.1 Första målet – Praktik och arbetstr<strong>än</strong>ing 87<br />
5.2 Andra målet – deltagarnas anställbarhet 88<br />
5.3 Tredje målet – Samverkan med förvaltning/myndighet 89<br />
5.4 Avslutande reflektioner 91<br />
Referenser 97<br />
Bilagor 99<br />
Intervjuguide – deltagare 100<br />
Intervjuguide – handledare (andra intervjuomgången) 101<br />
Intervjuguide – Aktivitetsporten (andra intervjuomgången) 102<br />
Intervjuguide – föreningarna/styrgruppen 103
Johansson 7<br />
1. Uppdrag och bakgrund<br />
Rättssociologiska enheten vid <strong>Lunds</strong> <strong>universitet</strong> har av projektägaren Föreningen<br />
Bryggeriet, Malmö, fått i uppdrag att utv<strong>är</strong>dera projektet ”MötesPlats SE Malmö”,<br />
d<strong>är</strong> SE står för Social Ekonomi. Uppdraget har genomförts av doktorand<br />
Susanna Johansson med docent Per Wickenberg som handledare och i samarbete<br />
med Arbetsmiljöhögskolan vid <strong>Lunds</strong> <strong>universitet</strong>. Projektet har erbjudit långtidsarbetslösa<br />
och långtidssjukskrivna arbetstr<strong>än</strong>ingsplatser i Malmös föreningsliv.<br />
Projektet <strong>är</strong> sökt och beviljat hos ESF-rådet, Europeiska Socialfonden (Växtkraft<br />
mål 3). Utv<strong>är</strong>deringsrapporten <strong>är</strong> sam<strong>man</strong>satt efter de skilda arbetsinsatser som<br />
gjorts i utv<strong>är</strong>deringen under den tid ”MötesPlats SE Malmö” (Mötesplatsprojektet)<br />
har pågått.<br />
Efter samtal med projektägaren har en dubbel arbetsmetod för utv<strong>är</strong>deringen<br />
av projektet valts – d<strong>är</strong> de båda utv<strong>är</strong>deringsdelarna kan komplettera varandra:<br />
dels en formativ (fortlöpande och följande) utv<strong>är</strong>dering och dels en summativ<br />
(sam<strong>man</strong>fattande) utv<strong>är</strong>dering (<strong>mer</strong> om detta nedan under kapitel 3). Det inneb<strong>är</strong><br />
att projektet har följts under drygt ett och ett halvt år. Första förberedande<br />
träffarna om projektet skedde redan under våren 2005 och första mötet i projektet<br />
med styrgruppen ägde rum på Föreningen Bryggeriet i Malmö den 28 oktober<br />
2005. Det senaste mötet med återkopplingar om projektet skedde den 14 juni<br />
2007 vid ett seminarium på Amiralen i Malmö om främst de metoder som utvecklats<br />
kring först<strong>är</strong>kt handledning och samverkan i projektet – om arbetssätt<br />
och samverkan i föreningslivet. En avslutande utv<strong>är</strong>derings- och utvecklingskonferens<br />
<strong>är</strong> planerad till den 24 oktober 2007.<br />
Utv<strong>är</strong>deringen har en helt fri och självst<strong>än</strong>dig roll i relation till projektet. Under<br />
projektets gång har utv<strong>är</strong>derare och utv<strong>är</strong>deringshandledare vid sex ordinarie<br />
tillfällen och dessutom i andra sam<strong>man</strong>hang återkopplat iakttagelser, reflektioner<br />
och frågor till projektets styrgrupp och projektledare. Det inneb<strong>är</strong> en avstämningsträff<br />
cirka var tredje månad under projektets gång. Dessa kontakter och möten<br />
kan ha skilda syften och funktioner vid olika tidpunkter och för olika aktörer<br />
i projektet. En sådan funktion kan vara och handla om legitimitet för projektet.<br />
En annan kan vara att för forskarnas del skapa nya kontaktytor och erbjuda andra<br />
informationer. Samtidigt har det inneburit unika möjligheter till fortlöpande<br />
återkopplingar och valideringar från berörda aktörer av utv<strong>är</strong>deringens iakttagel-<br />
7
8 Johansson<br />
ser och resultat. Detta <strong>är</strong> av stort v<strong>är</strong>de för möjligheterna att genomföra en komplex<br />
utv<strong>är</strong>dering med flera sociala arenor och ett antal skilda aktörer och aktörsnivåer.<br />
Samtidigt har detta arbetssätt inneburit ett l<strong>är</strong>ande som <strong>är</strong> av stort v<strong>är</strong>de<br />
för egen förståelse och kunskapsutveckling. Detta perspektiv <strong>är</strong> ofta försummat i<br />
forskarv<strong>är</strong>lden och vetenskapssamhället.<br />
I den utv<strong>är</strong>deringsrapport som nu följer, görs v<strong>är</strong>deringar endast i relation till<br />
de syften och mål som projektet har ställt upp i sin projektansökan. Förhoppningsvis<br />
kan rapporten medföra nya steg i en erfarenhets- och kunskapsutveckling<br />
för berörda – och kom<strong>man</strong>de – aktörer i samhället. Det finns många – individuella,<br />
organisatoriska och samhälleliga – skäl till en sådan utveckling inom detta<br />
fält i samhället.<br />
1.1 Social Ekonomi<br />
”Social ekonomi” <strong>är</strong> sedan 1989 ett officiellt begrepp inom EU. Den svenska regeringen<br />
tillsatte i slutet av 1997 en arbetsgrupp inom regeringskansliet som gav<br />
ut en rapport med namnet Social ekonomi – en tredje sektor för välf<strong>är</strong>d, demokrati<br />
och tillväxt.<br />
I det h<strong>är</strong> projektsam<strong>man</strong>hanget menas en verksamhet som bygger på<br />
arbetsgruppens definitioner: "Med social ekonomi avses organiserade verksamheter<br />
som prim<strong>är</strong>t har samhälleliga <strong>än</strong>damål, bygger på demokratiska v<strong>är</strong>deringar<br />
och <strong>är</strong> organisatoriskt fristående från den offentliga sektorn. Dessa sociala och<br />
ekonomiska verksamheter bedrivs huvudsakligen i föreningar, kooperativ, stiftelser<br />
och liknande sam<strong>man</strong>slutningar. Verksamheter inom den sociala ekonomin<br />
har allm<strong>än</strong>nytta eller medlemsnytta, inte vinstintresse, som främsta drivkraft."<br />
(Regeringens arbetsgrupp för den sociala ekonomin, september 1999). Arbetsgruppens<br />
definition inbegriper således både organisatorisk/juridisk form och syfte.<br />
Social ekonomi sorterar under folkrörelsefrågorna i justitiedepartementet och<br />
beskrivs ofta som en tredje sektor vid sidan av, men samtidigt överlappande, den<br />
offentliga och den privata sektorn. Regeringen gav 2006 i uppdrag åt Verket för<br />
n<strong>är</strong>ingslivsutveckling (Nutek) att genomföra en studie av lokala verksamheter<br />
inom den sociala ekonomin. Studien har genomförts av forskaren Hans Westlund<br />
som bl a menar att det inte <strong>är</strong> meningsfullt att avgr<strong>än</strong>sa den sociala ekonomin efter<br />
organisationsform utan att det <strong>är</strong> syftena med verksamheterna som <strong>är</strong> avgö-<br />
1<br />
rande (Rapport 2007 ”Social ekonomi, socialt kapital och lokal utveckling”). Så<br />
h<strong>är</strong> beskriver Mötesplatsprojektet sin syn på Social Ekonomi i projektansökan:<br />
1 Hämtat från: www.regeringen.se, Coompanions sida www.kooperativutveckling.org (2007-10-<br />
07), Westlund (2001), Rapport (2007).<br />
8
Johansson 9<br />
Många av de aktörer som driver verksamheter och fungerar som "Mötesplatser" inom den<br />
sociala ekonomin har redan – på olika sätt och i olika omfattningar – erfarenheter av att erbjuda<br />
praktikplater, arbetstr<strong>än</strong>ing med flera möjligheter för arbetssökande och långtidssjukskrivna.<br />
Genom samverkan mellan flera "Mötesplatser" kan ytterligare möjligheter och<br />
tillfällen till praktik och arbetstr<strong>än</strong>ing skapas, både i kvalitativ och kvantitativ mening. Detta<br />
<strong>är</strong> också bakgrunden till projektet ”Mötesplats Social Ekonomi (S.E.)” i Malmö.<br />
En b<strong>är</strong>ande tanke bakom "MötesPlats S.E." inneb<strong>är</strong> dessutom att ”Mötesplatsernas” samverkansfor<strong>mer</strong><br />
och partnerskap med offentliga aktörer – förvaltningar och myndigheter – kan<br />
utvecklas och st<strong>är</strong>kas. I dag finns också en bred övertygelse hos förvaltningar och myndigheter<br />
inom Malmö Stad att social ekonomi spelar en viktig roll som mötesplats för praktik och<br />
arbetstr<strong>än</strong>ing. Det finns också förhoppningar om att den rollen kan ytterligare växa i betydelse.<br />
Genom ökad samverkan mellan "Mötesplatserna" och de offentliga aktörerna görs detta<br />
möjligt ( Ansökan Mötesplats SE Malmö).<br />
Utvecklingen av den sociala ekonomins samverkan med den offentliga sektorn<br />
har således utgjort ett tydligt syfte med Mötesplatsprojektet. Det <strong>är</strong> av v<strong>är</strong>de och<br />
intresse för de berörda aktörerna och myndigheterna att kunna konstatera ifall de<br />
samverkansfor<strong>mer</strong> som anv<strong>än</strong>ds i detta projekt kan inneb<strong>är</strong>a några nya, konstruktiva<br />
vägar för de personer/medborgare som idag står utanför arbetsmarknaden,<br />
vilket kom<strong>mer</strong> att diskuteras i utv<strong>är</strong>deringsrapporten.<br />
1.2 ESF-rådet<br />
Rådet för Europeiska Socialfonden i Sverige, svenska ESF-rådet, <strong>är</strong> en svensk<br />
myndighet under Arbetsmarknadsdepartementet. ESF-rådet <strong>är</strong> även förvaltningsmyndighet<br />
för fullföljandet av Europeiska Socialfondens program Växtkraft<br />
Mål 3 och Equal. EU-kommissionen har godk<strong>än</strong>t det nya svenska socialfondsprogrammet<br />
för perioden 2007-2013. Organisationen <strong>är</strong> nu<strong>mer</strong>a uppbyggd på huvudkontor<br />
i Falun och Stockholm samt på åtta regionala enheter bl a Malmö –<br />
Sydsverige (Skåne och Blekinge l<strong>än</strong>).<br />
2<br />
I förhållande till Mötesplatsprojektet har<br />
ansvarigt kontor legat i Lund. Mötesplatsprojektet tillhör Växtkraft Mål 3 och insatsområde<br />
2:2 – ökad anställbarhet och företagaranda. Utgångspunkterna för<br />
projektplaneringen har d<strong>är</strong>för följt de s<strong>är</strong>skilda villkor som gäller för Växtkraft<br />
Mål 3, insatsområde 2:2. Det inneb<strong>är</strong> bland annat enligt projektansökan;<br />
att projektplaneringen tagit s<strong>är</strong>skild h<strong>än</strong>syn till att målgruppen för insatsområde 2:2 ska vara<br />
personer som <strong>är</strong> eller riskerar att bli långtidsarbetslösa eller långtidssjukskrivna. Projektet ska<br />
innehålla kompetensutveckling och andra aktiviteter som främjar anställbarhet eller entreprenörskap<br />
hos de individer (målgrupper) som deltar i projektet. Vidare finns krav på att det<br />
2 Hämtat från www.esf.se (2007-07-02)<br />
9
10 Johansson<br />
10<br />
ska vara en projektägare vilket har resulterat i nedan projektorganisation med en övergripande<br />
styrgrupp d<strong>är</strong> representanter från samtliga samverkande ”Mötesplatser” deltar ( Ansökan<br />
Mötesplats SE Malmö).<br />
1.3 Projektansökan och projektidé<br />
Under våren/sommaren 2004 gjordes en Equal-ansökan (komplement till Växtkraft<br />
Mål 3 med fokus på metodutveckling) som nekades pengar, vilken sedan utvecklades<br />
till en förstudieansökan enligt Växtkraft Mål 3 insatsområde 4 (lokal<br />
utveckling) i oktober 2004. Förstudien startade januari 2005 – då sex föreningar<br />
var medverkande. Alla föreningar tilldelades ekonomiska resurser att genomföra<br />
sina egna förstudier och delade på kostnaderna för en projektkoordinator (Eva<br />
Maria Mörner). Föreningen Bryggeriet var arbetsgivare. De samverkande föreningarna<br />
genomförde under våren 2005 förundersökningar och kompetensutvecklande<br />
aktiviteter som sedan resulterade i den aktuella projektansökan om samverkan<br />
mellan de ingående föreningarna – ”Mötesplatserna” – hos ESF-rådet. Mötesplatsprojektet<br />
beviljades medel enligt Växtkraft Mål 3, insatsområde 2:2 i juni<br />
2005 och startade 1 augusti 2005 då även rekryteringen av handledare sattes<br />
igång. De första deltagarna kom in i projektet i september 2005.<br />
De föreningar som ingått i Mötesplatsprojektet har varit Föreningen Bryggeriet<br />
(projektägare och en ideell barn- och ungdomsförening som driver Europas<br />
största skatepark, bildningsverksamhet och projektverksamheter), Iransk-svenska<br />
Föreningen, Sofielund Folkets Hus och Kulturföreningen Folkets Park. Under<br />
2006-07 tillkom Infokooperativet Amiralen, en ny verksamhet, ”socialt företagande”,<br />
skapad genom Mötesplatsprojektet. Då flyttade projektledare, handledare<br />
och deltagare på Föreningen Bryggeriet till Infokooperativet Amiralen. Deltagande<br />
myndigheter/förvaltningar har varit Malmö Stad, SDF Södra Innerstaden<br />
och Försäkringskassan i Malmö (se vidare 1.5.).<br />
I projektdokumenten beskrivs projektet på följande vis;<br />
Målgruppen (deltagarna) för projektet <strong>är</strong> långtidsarbetslösa och långtidssjukskrivna<br />
– i alla åldrar, både kvinnor och m<strong>än</strong> – i Malmö stad. Målgruppen har sin försörjning<br />
antingen via försörjningsstöd eller sjukförsäkringar. Projektet omfattar<br />
40 platser (deltagare på årsbasis). Projektaktiviteterna som riktas till deltagarna<br />
består av dels praktik/arbetstr<strong>än</strong>ing under handledning, dels utbildningsaktiviteter<br />
(IT, hälsa och miljö). Praktik och arbetstr<strong>än</strong>ing kan förekomma såväl vardagar<br />
som kvällar och helger eftersom ”mötesplatserna” bedriver aktiva verksamheter<br />
även då.
Johansson 11<br />
Utöver den handledning som sker direkt i samband med förekom<strong>man</strong>de arbetsuppgifter<br />
finns en person på respektive ”mötesplats” med uppgift att ge först<strong>är</strong>kt<br />
handledning till deltagarna. Den först<strong>är</strong>kta handledningen inneb<strong>är</strong> bland<br />
annat stöd och råd i frågor som rör arbetsplatsen, anv<strong>än</strong>dning av IT, deltagande i<br />
utbildningar, kontakter med n<strong>är</strong>området etc samt stöd och uppmuntran till egna<br />
initiativ och projekt. Handledarna medverkar också som utbildare (IT, hälsa respektive<br />
miljö). De utbildningsaktiviteter som erbjuds deltagarna genomförs direkt<br />
i projektorganisationen (med handledare) och förläggs på i huvudsak tre ”mötes-<br />
3 platser”.<br />
En annan b<strong>är</strong>ande tanke för projektet har varit det salutogena perspektivet med<br />
hälsofrågor och hälsofrämjande insatser genom nätverk, delaktighet och utbildningsaktiviteter.<br />
1.4 Projektets syften och mål<br />
Syftet med projektet <strong>är</strong> att genom samverkan mellan föreningarna och med ansvariga<br />
förvaltningar och myndigheter för arbete och försörjning samt rehabilitering<br />
erbjuda målgrupperna/deltagarna meningsfull praktik och arbetstr<strong>än</strong>ing för personlig<br />
utveckling och ökad anställbarhet. Syftena – som <strong>är</strong> tre – kan också uttryckas<br />
i denna punktform;<br />
1. Att genom samverkan mellan ”mötesplatserna” erbjuda projektdeltagarna<br />
varierade möjligheter till meningsfull praktik och arbetstr<strong>än</strong>ing.<br />
2. Att genom först<strong>är</strong>kt handledning tillsam<strong>man</strong>s med utbildningsaktiviteter<br />
främja projektdeltagarnas beredskap och anställbarhet på väg mot arbete.<br />
3. Att utveckla for<strong>mer</strong> för samverkan med ansvariga förvaltningar och myndigheter<br />
(medfinansi<strong>är</strong>er) genom löpande uppföljning och utv<strong>är</strong>deringar i fråga<br />
om ”mötesplatsernas” metodutveckling i handledning och övriga aktiviteter.<br />
Projektets kvantitativa och kvalitativa mål <strong>är</strong> enligt den beviljade ansökan följande;<br />
1. Praktik och arbetstr<strong>än</strong>ingen: att ”mötesplatserna” sam<strong>man</strong>taget ska erbjuda<br />
praktik och/eller arbetstr<strong>än</strong>ing för 40 platser (årsbasis – se kommentarer<br />
nedan angående detta mål). Deltagarna genomgår, efter en kortare introduktion,<br />
praktik/arbetstr<strong>än</strong>ing under 6-12 månader.<br />
3 Kulturföreningen Folkets Park har erbjudit flera lokaler för arbetstr<strong>än</strong>ing vilket medfört att deltagarna<br />
inte varit samlade till en lokal på samma sätt som på de övriga mötesplatserna.<br />
11
12 Johansson<br />
2. Deltagarnas anställbarhet: att deltagarna själva ska uppleva praktiken/arbetstr<strong>än</strong>ingen<br />
som meningsfull och för egen del anse att den har resulterat i ökade<br />
chanser till arbete och försörjning.<br />
3. Samverkan med förvaltning/myndighet: att både ”mötesplatser” och samverkande<br />
förvaltning/myndighet ska uppfatta samarbetet, löpande kontakter och<br />
uppföljningar, som meningsfullt samt att det finns möjligheter till påverkan<br />
och förbättringar i det gemensamma arbetet.<br />
Det <strong>är</strong> mot dessa syften och mål som utv<strong>är</strong>deringen har arbetat för att kunna göra<br />
en bedömning av huruvida projektet har nått sina uttalade projektmål.<br />
1.5 Utv<strong>är</strong>deringens bild av projektet<br />
Utv<strong>är</strong>deringshandledare och utv<strong>är</strong>derare har arbetat med följande figur som efter<br />
hand har kompletterats och för<strong>än</strong>drats under utv<strong>är</strong>deringsarbetets gång. Figuren<br />
utgör en modell av projektets olika delar – projektets flödesprocesser, arenor och<br />
aktörer;<br />
Figur 1 Flödesprocessen – ur ett deltagarperspektiv.<br />
12
Johansson 13<br />
De röda pilarna illustrerar den ideala flödesprocessen av deltagare. De rekryteras<br />
via ansvariga handläggare på Försäkringskassan alternativt SDF Södra Innerstadens<br />
försörjningsenhet, vidare till Aktivitetsporten, och d<strong>är</strong>ifrån slussas de ut på<br />
en mötesplats/förening för arbetstr<strong>än</strong>ing. Under utv<strong>är</strong>deringsarbetet har det visat<br />
sig att vissa deltagare som behöver språktr<strong>än</strong>ing går direkt ut till mötesplatserna/<br />
föreningarna från sina handläggare (dock genom remiss via Aktivitetsporten), vilket<br />
illustreras av de gröna pilarna. Vissa deltagare går tillbaka till handläggarna vilket<br />
den svarta pilen visar. Andra går ut i annan sysselsättning efter Aktivitetsporten,<br />
vilket den blå pilen från Aktivitetsporten visar. Efter arbetstr<strong>än</strong>ingen på mötesplatserna/föreningarna<br />
har deltagare gått olika vägar, vilket illustreras genom<br />
de olika pilarna ut från mötesplatserna/föreningarna. Svenska ESF-rådet, förvaltande<br />
myndighet för Europeiska socialfondens Växtkraft Mål 3 projekt i Sverige,<br />
finns med i bilden för att de på skilda sätt har påverkat projektet. Den aktör som<br />
saknas i figuren <strong>är</strong> projektledaren (se vidare under 4.6.).<br />
Aktivitetsporten drivs i samarbete mellan Malmö stad, SDF Södra Innerstaden<br />
och Försäkringskassan i Malmö. Hit remitteras personer från sina respektive<br />
handläggare, dvs antingen från Försäkringskassan om de uppb<strong>är</strong> sjukpenning/<br />
sjukersättning eller Socialtj<strong>än</strong>sten om de uppb<strong>är</strong> försörjningsstöd, för en första rehabiliteringskurs<br />
i grupp på tre veckor. Målgruppen beskrivs i Aktivitetsportens<br />
projektplan vara;<br />
• Personer d<strong>är</strong> nuvarande utbud av insatser på bl a AUC (Arbets- och utvecklingscentrum)<br />
och Försäkringskassan för n<strong>är</strong>varande inte <strong>är</strong> relevanta<br />
• Personer med k<strong>än</strong>t arbetshinder som ej <strong>är</strong> tillräckligt utredda av Försörjningsenheten<br />
och Försäkringskassan<br />
• Personer utan pågående missbruk<br />
4<br />
• Personer som pratar och förstår svenska<br />
• Personer som inte <strong>är</strong> bostadslösa<br />
Kursen fungerar dels som ett första steg i en rehabiliteringsprocess, dels som en<br />
utredning avseende varje individs funktions-/arbetsförmåga. Aktivitetsporten <strong>är</strong><br />
således en gruppverksamhet som bl a syftar till att st<strong>är</strong>ka deltagarnas självk<strong>än</strong>sla<br />
och hjälpa dem att återfå de dagliga rutiner som krävs för att de ska kunna gå vidare<br />
till nästa steg. Kursen består av olika moment som berör personlig utveckling,<br />
omv<strong>är</strong>ldskunskap, utbildning/arbetsmarknad, livskvalitet och ekonomi. I<br />
Aktivitetsportens projektbeskrivning skrivs;<br />
Att delta i Aktivitetsporten <strong>är</strong> ett sätt att komma igång, att få struktur på dagen och träffa<br />
nya m<strong>än</strong>niskor som kan bidra till nya idéer och inspiration. Målsättningen med projektet <strong>är</strong><br />
4 Språkkravet gäller ej för Mötesplats SE Malmö d<strong>är</strong> språktr<strong>än</strong>ing kan vara syftet med deltagandet.<br />
13
14 Johansson<br />
14<br />
att individen, tillsam<strong>man</strong>s med övriga deltagare, ska hitta sin väg tillbaka till arbetsmarknaden<br />
( Projektbeskrivning Aktivitetsporten).<br />
Efter de tre veckorna på Aktivitetsporten träffar personalen varje deltagare individuellt<br />
för att göra en planering för framtiden. Från Aktivitetsporten ska de slussas<br />
vidare ut till någon slags sysselsättning. I Aktivitetsportens projektbeskrivning<br />
uttrycks det som följande;<br />
Sam<strong>man</strong>fattningsvis – Aktivitetsporten <strong>är</strong> en individanpassad kurs som syftar till att hjälpa<br />
den enskilde att utefter sina förutsättningar återgå till arbetslivet. Att vi idag dessutom, genom<br />
sam<strong>man</strong>l<strong>än</strong>kningen till EU-projektet Mötesplats SE, kan erbjuda arbetstr<strong>än</strong>ingsplatser<br />
till alla våra deltagare, som <strong>är</strong> redo för, vill och klarar av att ta ytterligare ett steg i sin rehabiliteringsprocess,<br />
gör att vi har alla förutsättningar för att underlätta och öka individens<br />
framtidsutsikter på arbetsmarknaden ( Projektbeskrivning Aktivitetsporten).<br />
Från och med att Aktivitetsporten knöts till Mötesplatsprojektet har arbetstr<strong>än</strong>ing/praktik<br />
på någon av mötesplatserna/föreningarna i projektet utgjort ett vanligt<br />
nästa steg efter Aktivitetsporten. Som ovan beskrivits tilldelas deltagarna i<br />
Mötesplatsprojektet en handledare som ger först<strong>är</strong>kt handledning under arbetstr<strong>än</strong>ingsperioden.<br />
1.6 Problemområdet i stort<br />
Mötesplatsprojektet har således som huvudsakligt fokus att finna andra och nya<br />
vägar för dem som av olika skäl står utanför arbetsmarknaden. I Sverige har vi de<br />
senaste åren kunnat notera en ökad uppdelning mellan de som <strong>är</strong> etablerade på<br />
samhällets skilda arenor – arbetslivet och de offentliga trygghetssystemen – och<br />
de som står utanför dessa. Tapio Salonen (Salonen, 2006) beskriver dessa samhällsfenomen<br />
– som kunde noteras i samband med de sk krisåren i början av<br />
1990-talet, då antalet arbeten minskade med drygt en halv miljon på några få år<br />
och med tydliga tecken på en växande klyfta i det svenska samhället – på följande<br />
sätt (Salonen, 2006, s. 179-180 – utv. kursivering);<br />
Det växande utanförskapet kan grovt sett delas upp i två kategorier. För det första alla de som<br />
varit etablerade i arbetslivet men som på grund av sjukdom och personliga begr<strong>än</strong>sningar blivit<br />
pensionerade i förtid eller sjukskrivna under l<strong>än</strong>gre tid. Antalet sjukskrivna <strong>mer</strong> <strong>än</strong> fördubblades<br />
i Sverige mellan åren 1997 och 2002. D<strong>är</strong>efter har sjukskrivningsnivåerna sakta<br />
börjat minska igen. Antalet personer som lämnar arbetslivet i förtid har dock successivt fortsatt<br />
att öka under de senaste tiotal åren och omfattar nu omkring en halv miljon personer,<br />
det vill säga nästan var tionde i arbetsför ålder.
Johansson 15<br />
För det andra innefattar det svenska utanförskapet i växande grad nu<strong>mer</strong>a också alla de personer<br />
som aldrig i egentlig mening varit etablerade på den svenska arbetsmarknaden. Den<br />
sortens etableringssvårigheter kan ses som ett bekym<strong>mer</strong>samt tillskott till utanförskapets<br />
egentliga karakt<strong>är</strong>, som tidigare dominerades av en utslagnings- eller exitproblematik. Bland<br />
m<strong>än</strong>niskor som inte varit etablerade i det svenska arbetslivet och som fortsatt har svårt att<br />
hitta vägar in i arbetslivet, återfinns framför allt många nya svenskar som kommit under senare<br />
år och ungdomar som saknar gymnasiekompetens.<br />
Dessa för<strong>än</strong>dringar inneb<strong>är</strong>, avslutar Salonen, att förenklat sett lever svenskar i<br />
dag betydligt l<strong>än</strong>gre <strong>än</strong> tidigare, <strong>är</strong> friskare, <strong>mer</strong> välutbildade och ställer högre<br />
krav på materiell och social (trygghets)standard <strong>än</strong> tidigare generationer. Men<br />
samtidigt finns det i varje livsfas risker för att m<strong>än</strong>niskor och grupper ställs utanför<br />
och förpassas till samhällets marginaler. ”Hälften av alla utlandsfödda i Malmö <strong>är</strong><br />
arbetslösa och det <strong>är</strong> oacceptabelt”, konstaterar Jesper Thelander, chef för stadskontorets<br />
i Malmö stad avdelning för Integration och arbetsmarknad (Sydsvenskan,<br />
27 juli och 30 juli 2007, sidan A4).<br />
Gunnar Aronsson, nestor inom arbetslivsforskningen i Sverige och professor i<br />
psykologi vid nu nedlagda Arbetslivsinstitutet, ger en likartad bild av arbetslivets<br />
omvandlingar i landet. Aronsson noterade i sitt förord till den svenska utgåvan av<br />
Sennetts bok ”N<strong>är</strong> karakt<strong>är</strong>en krackelerar” (1999/2006 – se vidare nedan) att vi i<br />
Sverige har sett en rad för<strong>än</strong>dringar i arbetslivet under 1990-talet som underminerat<br />
tron på den svenska modellen för arbetslivs- och samhällsomvandling. ”Framför<br />
våra ögon formas nu en allt tydligare centrum-periferi struktur. Den <strong>man</strong>ifesteras i<br />
maktskillnader, arbetsmarknadens differentiering och ekonomiska skiktning. Armén<br />
av reservarbetskraft växer. Arbetslösheten har nått höjder som betraktades som<br />
oacceptabla och ot<strong>än</strong>kbara för 10 år sedan.” (Sennett, 2006, s. 9).<br />
Ett annat perspektiv på denna samhälleliga problematik, och som kan aktualiseras<br />
även i förhållande till Mötesplatsprojektet, gäller hur arbetslöshet ofta förknippas<br />
med skam och skamlöshet. Psykoanalytikern Else-Britt Kjellqvist (Kjellqvist,<br />
1989/2001, s. 12) beskriver i sin prisbelönta bok, Ledaren på den inre scenen,<br />
fenomenet arbetslöshet med följande; ”Det m<strong>är</strong>kliga <strong>är</strong> att m<strong>än</strong>niskor n<strong>är</strong> de<br />
blir illa behandlade ofta k<strong>än</strong>ner skam trots att det i stället <strong>är</strong> de som förnedrar dem<br />
som borde göra det. H<strong>är</strong> kan vreden bli den kraft som slungar skammen tillbaka<br />
dit den hör hemma men alla förmår inte detta… ”. Samma fenomen beskrivs och<br />
analyseras av Richard Sennett, sociolog från USA och verksam vid New York University<br />
men även vid London School of Economics, och då framför allt i kapitel<br />
7 av hans bestseller N<strong>är</strong> karakt<strong>är</strong>en krackelerar. M<strong>än</strong>niskan i den nya ekonomin<br />
(1999). Sennett noterar bl a att: ”Att misslyckas <strong>är</strong> vår tids stora tabu. I popul<strong>är</strong>litteraturen<br />
finns det gott om tips på hur <strong>man</strong> lyckas i livet, men hur <strong>man</strong> hanterar<br />
ett misslyckande förtigs som regel. Att förlika sig med motgångar, att formulera<br />
och lämna plats för dem i sitt liv <strong>är</strong> <strong>kanske</strong> något som vi plågas av innerst inne,<br />
men det diskuteras sällan med andra… Som med allt annat <strong>man</strong> räds att tala öppet<br />
om ökar d<strong>är</strong>igenom både den psykiska fixeringen och skammen. Kvar blir den<br />
15
16 Johansson<br />
obearbetade, molande inre monologen: ’Jag duger inte’. Att misslyckas <strong>är</strong> inte<br />
l<strong>än</strong>gre något som normalt förv<strong>än</strong>tas drabba de mycket fattiga eller resurssvaga.<br />
Tv<strong>är</strong>tom har det blivit en allt vanligare företeelse också inom medelklassen.”<br />
(Sennett, 1999/2006, s. 165). Att rehabilitering handlar mycket om att st<strong>är</strong>ka<br />
självk<strong>än</strong>slan hos m<strong>än</strong>niskor <strong>är</strong> något som har po<strong>än</strong>gterats i förhållande till deltagarna<br />
i Mötesplatsprojektet från flera aktörer, både från ”myndighetssidan” och<br />
”föreningssidan”.<br />
Beskrivningarna ovan <strong>är</strong> högst aktuella och relevanta för flertalet av deltagarna<br />
i Mötesplatsprojektet. Har då detta projekt hittat några nya vägar att möta denna<br />
problematik?<br />
16
2. Samverkan och<br />
normperspektiv<br />
Johansson 17<br />
En b<strong>är</strong>ande tanke bakom Mötesplatsprojektet <strong>är</strong> att utveckla nya for<strong>mer</strong> för samverkan<br />
med ansvariga förvaltningar och myndigheter – i syfte att möta målgruppens,<br />
dvs långtidsarbetslösa och långtidssjukskrivna malmöbors, behov.<br />
2.1 Samverkan<br />
Mot bakgrund av att Mötesplatsprojektet <strong>är</strong> ett uttalat samverkansprojekt finns<br />
det anledning att diskutera och ge en viss bakgrund till hur samverkan som fenomen<br />
och begrepp beskrivs inom delar av den svenska välf<strong>är</strong>dsforskningen. I denna<br />
litteratur beskrivs dock oftast samverkan mellan olika myndigheter, eller de sk<br />
m<strong>än</strong>niskobehandlande organisationerna, och sällan samverkan med ideella organisationer<br />
och föreningar. Speciellt och intressant <strong>är</strong> d<strong>är</strong>av faktumet att ”den sociala<br />
ekonomin” samverkar med ”den offentliga” inom Mötesplatsprojektet.<br />
Samverkan mellan olika myndigheter har under senare år blivit allt vanligare.<br />
Ove Mallander (1996) menar att en ökande differentiering och specialisering i<br />
samhället leder till att organisationerna av skilda skäl och i växande omfattning<br />
måste ha ett samarbete med varandra. Danermark och Kullberg (1999) tar sin utgångspunkt<br />
i de stora för<strong>än</strong>dringarna inom det svenska välf<strong>är</strong>dssystemet sedan<br />
1960- och 1970-talen. De menar att det har skett en omfattande decentralisering<br />
och avinstitutionalisering inom flera delar av systemet, genom bl a införandet av<br />
Socialtj<strong>än</strong>stlagen (SoL), Hälso- och sjukvårdslagen (HSL), Ädelreformen och Lagen<br />
om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Ett tydligt exempel<br />
h<strong>är</strong>på <strong>är</strong> ”avhospitaliseringen” av den psykiatriska vården, den sk Psykiatrireformen.<br />
Allt öppnare vårdfor<strong>mer</strong> förespråkas, mot bakgrund av en utveckling efter<br />
andra v<strong>är</strong>ldskriget som innebar en ökad medvetenhet om nackdelarna med olika<br />
for<strong>mer</strong> av ”totala institutioner”. Debatten om samverkan mellan t ex socialtj<strong>än</strong>st<br />
17
18 Johansson<br />
och psykiatri har också varit sam<strong>man</strong>kopplad med debatten om krympande kommunala<br />
budgetar, d<strong>är</strong> <strong>man</strong> har spått samordningsvinster mellan sjukvård och socialförsäkringssystem.<br />
LSS-lagstiftningen och 1990-talets intresse för rehabilitering<br />
av funktionshindrade kan ses i detta ljus. Samverkan diskuterades i förarbetena<br />
till ny socialtj<strong>än</strong>stlag under 1990-talet. Då betonades samverkan hårdare<br />
utan att <strong>man</strong> för den skull föreskrev hur eller på vilka områden detta skulle ske<br />
(se vidare SOU 1994:139).<br />
”Behovet av samverkan uppstår i gr<strong>än</strong>ssituationer d<strong>är</strong> det råder oklarhet om<br />
vilken profession som har rätt eller skyldighet att handla” (Socialstyrelsen 2004,<br />
Josefsson, s.27). Konsekvensen blir h<strong>är</strong> ofta att personer ”faller mellan stolarna”.<br />
Vidare po<strong>än</strong>gterar Josefsson att det finns en risk att mellanrummet ökar i tider av<br />
anstr<strong>än</strong>gd ekonomi. Detta <strong>är</strong> också en bakomliggande orsak till det upplevda behovet<br />
av samverkan mellan myndigheter. Sam<strong>man</strong>satta problem, bl a psykosociala<br />
problem, kräver samordnade insatser. Att samverkan kom<strong>mer</strong> till stånd och<br />
bildar en helhet, kan ofta vara avgörande för resultatet, menar Josefsson. Att få till<br />
stånd en lyckad samverkan ses således som positivt ur flera aspekter. Avseende<br />
möjliga nackdelar med samverkan menar t ex Lind att ”det finns fallgropar i samverkan<br />
eftersom den sociala kontrollen ökar och att målgruppen kan k<strong>än</strong>na sig<br />
övervakad och kontrollerad eftersom alla vet om dem” (a.a., s.19). I ordet samverkan<br />
ligger dock en positiv laddning. Trots att det <strong>än</strong>nu inte finns forskningsstöd<br />
för samverkans goda effekter <strong>är</strong> det en utbredd uppfattning bland professionella<br />
att samverkan har positiva effekter, n<strong>är</strong> den fungerar väl (a.a., s.16). Ett n<strong>är</strong>a samarbete<br />
mellan olika verksamheter anses öka kompetensen och helhetssynen. Ett<br />
stort problem i sam<strong>man</strong>hanget <strong>är</strong> att många samverkansmodeller prövas i tillfällig<br />
projektform, ofta med statliga projektbidrag. Josefsson skriver att åtskilliga uppföljningar<br />
av sådana samverkansprojekt har visat att <strong>man</strong> inte når sina mål. Även<br />
de samverkansprojekt som varit framgångsrika har ofta bara överlevt en begr<strong>än</strong>sad<br />
tid (a.a.). Följande uttalande från en av de intervjuade på Aktivitetsporten belyser<br />
också detta:<br />
18<br />
Jag har varit h<strong>är</strong> ett år och tyv<strong>är</strong>r <strong>är</strong> det så med dom h<strong>är</strong> projekten att n<strong>är</strong> det börjar bli flyt<br />
i rutinerna, n<strong>är</strong> <strong>man</strong> får upp en struktur som fungerar, då <strong>är</strong> det dags att lägga ner och avsluta<br />
det. Och det <strong>är</strong> liksom trist, för nu har <strong>man</strong> funnit och nu har även handledarna l<strong>är</strong>t sig<br />
mycket under den h<strong>är</strong> tiden och har ju lättare att klara av dom h<strong>är</strong> personerna som mår dåligt.<br />
Vi har ju alla insett, och det <strong>kanske</strong> vi visste innan, att det <strong>är</strong> den h<strong>är</strong> gruppen av m<strong>än</strong>niskor<br />
som kom<strong>mer</strong>. <strong>Man</strong> tror ju lätt n<strong>är</strong> <strong>man</strong> gör dom h<strong>är</strong> projekten och <strong>man</strong> t<strong>än</strong>ker sig en<br />
målgrupp, så tror <strong>man</strong> alltid att det blir mycket friskare målgrupp <strong>än</strong> <strong>vad</strong> det <strong>är</strong>. Jag vet inte<br />
varför. Alla projekt… (Y)<br />
Tidigare forskning listar ofta vanliga hinder respektive framgångsfaktorer för att<br />
samverkan ska lyckas (Socialstyrelsen 2004, Strinnlund 2003 et al) – d<strong>är</strong> hindren<br />
kan utgöras av;<br />
• vaga målbeskrivningar
• oklara rollfördelningar<br />
• olika synsätt<br />
• olika språk<br />
• olika regelverk<br />
• olika organisatoriska strukturer<br />
Johansson 19<br />
Det råder ofta en förvirring kring målgruppen för samverkan, d<strong>är</strong> olika begrepp<br />
anv<strong>än</strong>ds för den grupp <strong>man</strong> ska samverka kring. Även om <strong>man</strong> anv<strong>än</strong>der samma<br />
begrepp kan det ge olika associationer för olika yrkesprofessioner (Socialstyrelsen<br />
2004, Josefsson). Ett problem som Josefsson också uppm<strong>är</strong>ksammar i samverkanssam<strong>man</strong>hang<br />
<strong>är</strong> bristande förtroende för varandras professioner. Hon menar<br />
vidare att det <strong>är</strong> viktigt att beakta parallellprocesserna inom de organisationer som<br />
förv<strong>än</strong>tas samverka, processer i form av attityder och ambitioner, som fortplantar<br />
sig från ledningsnivån till övriga nivåer i organisationen och även i omv<strong>än</strong>d riktning<br />
(a.a.).<br />
Tidigare studier av samverkan visar också att det inte finns någon klar eller entydig<br />
definition av samverkan som begrepp. Forskare försöker förstå och förklara<br />
samverkan på skilda sätt, t ex genom 1) samarbetets karakt<strong>är</strong> och grad av integrering<br />
mellan de samarbetande verksamheterna – från separation till integration<br />
(Berggren, 1982), 2) distinktionen mellan informell och formell samverkan – d<strong>är</strong><br />
formell samverkan fokuserar på strukturella faktorer som t ex hur många som deltar<br />
i samverkan och den sociala kontext inom vilken samverkan sker, medan informell<br />
samverkan har ett psykologiskt och k<strong>än</strong>slomässigt innehåll och handlar<br />
om v<strong>är</strong>deringar, uppfattad status och legitimitet (Petterson utifrån Socialstyrelsen,<br />
2004), 3) en uppdelning mellan praktik-, bedömnings- och diskussionsteam<br />
(Lacey utifrån Hjortsjö, 2005) eller 4) urskiljandet av tre samverkansnivåer –<br />
strukturell, organisatorisk och individnivå (Danermark & Kullberg, 1999).<br />
De myndigheter som deltar i samverkansprojekt har olika ideologiska s<strong>är</strong>drag<br />
eller nor<strong>mer</strong>, baserade på olikheter avseende kunskapstradition, intressegrupper,<br />
m<strong>än</strong>niskosyn etc. Varje myndighet eller verksamhet som deltar i samarbetet har<br />
även sitt eget regelverk och en egen specifik målstruktur med flera olika över- och<br />
underordnade mål. Detta kan medföra att målgruppens situation och behov uppfattas<br />
olika och att <strong>man</strong> prioriterar möjliga åtg<strong>är</strong>der på skilda sätt. Det krävs d<strong>är</strong>av<br />
att de olika parterna/organisationerna identifierar den gemensamma målsättningen,<br />
för att få tillstånd en samverkan (Bierlein & Platzer, 1999, s.20-21). Författarna<br />
menar också, med h<strong>än</strong>visning till Ingrid Sahlins avhandling På gr<strong>än</strong>sen till<br />
bostad,<br />
att den ifrågasättande debatten som fördes kring samverkan på 1970-talet<br />
helt har tystnat.<br />
Då diskuterades samverkan i ter<strong>mer</strong> av kompromisser och <strong>man</strong> ställde sig frågan; <strong>vad</strong> eller<br />
vem säljs ut n<strong>är</strong> <strong>man</strong> samarbetar? /…/ Frågan <strong>man</strong> då måste ställa sig <strong>är</strong> <strong>vad</strong> samverkan kan<br />
19
20 Johansson<br />
20<br />
kosta i form av kompromisser med den egna organisationens målsättningar med sin verksamhet<br />
(Bierlein & Platzer, 1999, s. 22).<br />
2.2 Normperspektiv<br />
Utv<strong>är</strong>deringsrapporten avser att utifrån ett normvetenskapligt perspektiv identifiera<br />
påverkansprocesser mellan projektaktörerna i Mötesplatsprojektet samt diskutera<br />
vilka nor<strong>mer</strong> som gjort sig gällande i samverkan inom projektet, vems<br />
”spelregler” som har blivit bestäm<strong>man</strong>de, kolliderat eller utvecklats.<br />
Hydén (2002) menar att normvetenskapen <strong>är</strong> intresserad av <strong>vad</strong> m<strong>än</strong>niskor<br />
anser vara bra eller dåligt, rätt eller fel i olika situationer och hur det påverkar deras<br />
benägenhet att handla på ett visst sätt. Nor<strong>mer</strong> <strong>är</strong> en abstrakt företeelse som<br />
inte går att ta på. De visar sig i sina konsekvenser, i de handlingar och beteenden<br />
som nor<strong>mer</strong>na ger upphov till. En rättssociologisk nor<strong>man</strong>alys skulle således gå<br />
ut på att undersöka och analysera förekomsten och anv<strong>än</strong>dningen av nor<strong>mer</strong>. Det<br />
handlar om att förstå drivkraften bakom m<strong>än</strong>niskors handlande, då nor<strong>mer</strong> fungerar<br />
som handlingsanvisningar.<br />
Nor<strong>mer</strong> k<strong>än</strong>netecknas, enligt Hydén, av en spontan efterlevnad, de fungerar<br />
komplexitetsreducerande. Det kan variera hur många individer som omfattas av<br />
normen och den kan vara medveten eller omedveten, eller så internaliserad att<br />
den helt enkelt tas för given. De har således olika styrka och olika utbredning.<br />
Nor<strong>mer</strong>na har sitt ursprung i olika källor,<br />
som sällan förekom<strong>mer</strong> renodlade utan<br />
konkurrerar och kolliderar med varandra i m<strong>än</strong>sklig praxis, enligt Hydén (Hydén,<br />
Relationen mellan nor<strong>mer</strong> och regler,<br />
s.8). Rättsregler utgör en speciell kategori av<br />
nor<strong>mer</strong>. N<strong>är</strong> en norm blir en rättsregel upphöjs dess status, och ett starkare<br />
sanktionssystemen kopplas till, ”they are <strong>mer</strong>ely norms that have acquired a greater<br />
degree of status and support” (Hydén, ”Nine reasons for norms”, s.3). Skillnader<br />
har också att göra med tillkomsten av nor<strong>mer</strong>na – d<strong>är</strong> rättsreglerna enkelt<br />
uttryckt kan sägas styra uppifrån medan t ex sociala nor<strong>mer</strong> växer fram <strong>mer</strong> spontant<br />
underifrån. Normen blir också mindre flexibel n<strong>är</strong> den antar rättsregelns<br />
form, skriver Hydén. En konsekvens av detta kan bli att normen och rättsregeln<br />
glider ifrån varandra, en diskrepans mellan dem kan uppstå (a.a.).<br />
Av vikt vid en nor<strong>man</strong>alys av en specifik kontext blir således att undersöka vilka<br />
nor<strong>mer</strong> som samspelar eller konkurrerar, var de har sin grund/källa (exempelvis<br />
i systemgrundade nor<strong>mer</strong> som professionella eller rättsliga nor<strong>mer</strong> eller i sociala<br />
nor<strong>mer</strong> uppkomna genom interaktion inom en specifik grupp etc) och vilka som<br />
blir bestäm<strong>man</strong>de för handlandet i just den kontexten. Till hjälp för detta kan<br />
<strong>man</strong> anv<strong>än</strong>da normmodellen som analys- eller sökverktyg. Normmodellen kan<br />
ses som ett instrument för att förstå och finna <strong>vad</strong> som konstituerar en norm, och
Johansson 21<br />
handlar således om uppbyggnaden av normen. Hydén identifierar tre dimensioner<br />
gällande förståelsen av den aktuella normen; Vilja/V<strong>är</strong>de, Kunskap/Kognition<br />
samt System/Möjligheter. Dessa tre dimensioner <strong>är</strong> de som ingår i normmodellen,<br />
vilken ska ses och anv<strong>än</strong>das som ett analysverktyg för att finna de komponenter<br />
som <strong>är</strong> av betydelse för att förstå normen bakom handlandet. <strong>Man</strong> börjar<br />
alltså bakl<strong>än</strong>ges genom att se på ett konkret handlande, eller ett mönster av handlande,<br />
och rör sig sedan djupare nedåt för att finna normkällorna. Viljedimensionen<br />
handlar om <strong>vad</strong> <strong>man</strong> vill uppnå med handlandet, motiven utgör normens<br />
drivkraft och pekar ut det v<strong>är</strong>de <strong>man</strong> vill tillgodose. Kunskapsdimensionen ställer<br />
frågan ifall <strong>man</strong> har den kunskap som krävs för att utföra den specifika handling<br />
<strong>man</strong> vill. Möjlighetsdimensionen frågar efter ifall det <strong>är</strong> faktiskt möjligt att utföra<br />
handlingen, ifall samhällssystemens villkor möjliggör handlingen eller ej (Hydén,<br />
2002).<br />
En norm består emellertid inte bara av v<strong>är</strong>deringar och preferenser. Den innehåller också olika<br />
kognitiva element. I och med att normen <strong>är</strong> systembunden så <strong>är</strong> den också beroende av<br />
de systemförutsättningar som gäller i det s<strong>är</strong>skilda fallet (a.a., s.60).<br />
Då skilda aktörer inom olika myndigheter och föreningar ska samverka uppstår<br />
svårigheter som kan tolkas som normkonflikter då <strong>man</strong> t ex utgår från skilda normativa<br />
kunskapssyner och förhållningssätt i relation till en viss problematik. Intressant<br />
i detta sam<strong>man</strong>hang <strong>är</strong> hur skilda aktörers nor<strong>mer</strong> och regler påverkar<br />
samverkan och hur nor<strong>mer</strong>na påverkas, ombildas, först<strong>är</strong>ks, försvinner i samverkan.<br />
Vilka nya nor<strong>mer</strong> utvecklas i och för samverkan? Vad får detta för konsekvenser<br />
för målgruppen? Dessa frågeställningar återkom<strong>mer</strong> i en avslutande diskussion<br />
i kapitel 5, relaterade till resultaten från utv<strong>är</strong>deringen.<br />
21
22 Johansson
Johansson 23<br />
3. Metod och arbetssätt<br />
Mötesplatsprojektets uppställda syften och mål, vilka beskrivits ovan, har bildat<br />
utgångspunkten för utv<strong>är</strong>deringsarbetets metoder och arbetssätt. Utv<strong>är</strong>deringen<br />
har skett i två for<strong>mer</strong>; formativ utv<strong>är</strong>dering och summativ utv<strong>är</strong>dering.<br />
3.1 Utv<strong>är</strong>deringen – formativ och summativ<br />
För det löpande arbetet har projektet utv<strong>är</strong>derats genom sk formativ utv<strong>är</strong>deringsmetod.<br />
Det inneb<strong>är</strong> att den löpande utv<strong>är</strong>deringen inte bara har dokumenterat resultat<br />
utan att den också har anv<strong>än</strong>ts som ett kritiskt och kommunikativt verktyg<br />
mellan utv<strong>är</strong>derarna och projektledningen för att forma/for<strong>mer</strong>a, reflektera över<br />
och synliggöra projektprocesserna utifrån uppställda syften och mål för projektets<br />
olika delar. Evert Vedung (2003) menar att utv<strong>är</strong>dering bör läggas till grund för<br />
resultatstyrning,<br />
för kontinuerlig och systematisk återföring av resultaten av projektet.<br />
Att utv<strong>är</strong>dera <strong>är</strong> att blicka tillbaka i syfte att förbättra <strong>man</strong>övreringen framåt. Utv<strong>är</strong>deringens<br />
roll <strong>är</strong> att systematiskt ta fram och bedöma information om den förda politikens genomförande<br />
och resultat för att ge underlag för <strong>mer</strong> rationella och långsiktiga beslut (Vedung, 2003,<br />
Utv<strong>är</strong>dering i politik och förvaltning,<br />
s.18).<br />
Mötesplatsprojektet har h<strong>är</strong> tagit forskningen till sin hjälp för att ta reda på hur<br />
leden i genomförandeprocessen fungerat, hur utfallen sett ut, om resultaten berott<br />
på projektets styrning eller om det funnits <strong>mer</strong> effektiva medel att uppnå<br />
samma mål genom. Vid utv<strong>är</strong>dering i främjande syfte <strong>är</strong> det s<strong>är</strong>skilt viktigt att<br />
ställa förklaringsfrågor, som t ex; Vad beror utfallet på? Hur kom<strong>mer</strong> det sig att<br />
hela målgruppen inte nås? Vilka faktorer i genomförandeprocessen hindrar eller<br />
underlättar programmets förverkligande? Den formativa utv<strong>är</strong>deringen har skett<br />
genom samtal, dialog och växelverkande sökprocess. Metoderna har främst varit<br />
kvalitativa intervjuer med projektets olika nyckelaktörer, inklusive ett brett urval<br />
av deltagare, men också statistiska uppgifter och dokumentstudier (se vidare ned-<br />
23
24 Johansson<br />
an). Aktörernas mål, förv<strong>än</strong>tningar och behov har varit i fokus under den löpande<br />
utv<strong>är</strong>deringen, i syfte att uppfatta problem och frågor som kunnat återkopplas till<br />
projektledningen och d<strong>är</strong>igenom förbättra projektarbetet i förhållande till syften<br />
och mål.<br />
Utöver den formativa utv<strong>är</strong>deringsmetoden utv<strong>är</strong>deras h<strong>är</strong>med projektet också i<br />
en sam<strong>man</strong>fattande studie, en summativ utv<strong>är</strong>dering.<br />
H<strong>är</strong> relateras resultaten av<br />
samtliga undersökningar i förhållande till projektets skilda syften och mål.<br />
3.2 Genomförande<br />
Under projektperioden och under det löpande utv<strong>är</strong>deringsarbetet har dialoger<br />
och samarbete skett mellan utv<strong>är</strong>derare och projektledare/koordinator i skilda forum.<br />
Enskilda möten mellan utv<strong>är</strong>derare och projektledare har skett kontinuerligt.<br />
Den formativa utv<strong>är</strong>deringens resultat har återkopplats till projektets styrgrupp<br />
en gång i kvartalet (se modell nedan). Vid en del av dessa återkopplingar<br />
har både utv<strong>är</strong>derare och utv<strong>är</strong>deringshandledare deltagit medan vid andra endast<br />
utv<strong>är</strong>deraren.<br />
Figur 2 Utv<strong>är</strong>deringsprocesserna<br />
Utöver styrgruppsrepresentanter, dvs två från varje förening/mötesplats samt projektledare,<br />
har andra aktörer som exempelvis handledare och myndighetsrepresentanter<br />
varit inbjudna till vissa återkopplingar. Utv<strong>är</strong>deraren har också rapporterat<br />
utv<strong>är</strong>deringsresultat till ESF-rådet vid ett tillfälle och vid projektets slutse-<br />
24
Johansson 25<br />
minarium ”Först<strong>är</strong>kt handledning – Arbetssätt och samverkan vid arbetstr<strong>än</strong>ing<br />
i ideella föreningar” den 14 juni 2007 för en bredare publik samt deltagit på konferensen<br />
”Dialog med den sociala ekonomin – för tillg<strong>än</strong>glighet och mångfald”<br />
den 16 juni 2006 anordnad av Nätverk för Social Ekonomi i Skåne. En kombinerad<br />
utv<strong>är</strong>derings- och utvecklingskonferens planeras avslutningsvis att hållas<br />
den 24 oktober 2007. Vid ett flertal tillfällen har utv<strong>är</strong>deraren besökt de skilda<br />
mötesplatserna och gjort egna iakttagelser av <strong>vad</strong> som pågått, liksom deltagit på<br />
flera möten, såsom styrgruppsmöten, projektmöten samt remissmöten under<br />
projektets tidsperiod. Vid direkt observation har utv<strong>är</strong>deraren alltid uppträtt som<br />
utv<strong>är</strong>derare, dvs det har varit helt klart för de berörda vem de har haft att göra<br />
med.<br />
Den formativa utv<strong>är</strong>deringen kan diskuteras i ter<strong>mer</strong> av både fördelar och<br />
nackdelar/risker. En tydlig fördel <strong>är</strong> att den har inneburit en kontinuerlig validering<br />
av utv<strong>är</strong>deringsresultaten genom responsen från projektaktörer liksom diskussioner<br />
mellan utv<strong>är</strong>derare och projektaktörer. H<strong>är</strong> avses validitet i en vidare<br />
kvalitativ bem<strong>är</strong>kelse, vilket h<strong>än</strong>ger sam<strong>man</strong> med trov<strong>är</strong>digheten i de genomförda<br />
undersökningarna, t ex att forskarens tolkningar och rekonstruktioner av infor<strong>man</strong>ternas<br />
upplevelser framstår som trov<strong>är</strong>diga för infor<strong>man</strong>terna själva (se vidare<br />
nedan). Den formativa utv<strong>är</strong>deringen har vidare inneburit en n<strong>är</strong>het till projektet<br />
genom kontinuerlig dialog, deltagande vid möten och ett stort antal genomförda<br />
intervjuer. Förståelsen för projektprocesserna har d<strong>är</strong>med ökat. I och med återkopplingarna,<br />
och diskussioner med projektledning inför dessa, har utv<strong>är</strong>deringen<br />
utsatts för viss styrning från projektets sida. Styrningen har varit relaterad till<br />
projektets för tillfället aktuella frågor, problem och behov. Den formativa utv<strong>är</strong>deringen<br />
av projektet kan ur denna aspekt liknas vid <strong>vad</strong> Vedung kallar ”intressentutv<strong>är</strong>dering”.<br />
Intressentutv<strong>är</strong>deringen uppm<strong>är</strong>ksammar farhågor och frågor<br />
hos programmets berörda. Po<strong>än</strong>gen <strong>är</strong> att alla intressenter ska beaktas av utv<strong>är</strong>deraren.<br />
Utv<strong>är</strong>deraren måste samtala med klienter, programadministratörer och andra<br />
intressenter. De senares svar inverkar på <strong>vad</strong> utv<strong>är</strong>deraren gör d<strong>är</strong>näst. Varje<br />
utv<strong>är</strong>dering bör inledas med en aktörsbestämning och intervjurundor, enligt Vedung<br />
(a.a.). Vidare kan projektledningen ha haft anv<strong>än</strong>dning av den formativa utv<strong>är</strong>deringen<br />
som legiti<strong>mer</strong>ing för projektet i förhållande till intressentgrupper som<br />
exempelvis medfinansi<strong>är</strong>er. Styrningen liksom legiti<strong>mer</strong>ingsaspekten kan tolkas<br />
som riskfaktorer med den formativa utv<strong>är</strong>deringsmetoden, ur exempelvis objektivitets-<br />
och forskningsetisk synpunkt. Som utv<strong>är</strong>derare anser jag dock att styrningen<br />
främst har påverkat ordningsföljden av de empiriska undersökningarna och<br />
inte så mycket vilka frågor som har ställts eller vilka aktörer som slutligen har tillfrågats<br />
i utv<strong>är</strong>deringen. Utv<strong>är</strong>deraren har kontinuerligt relaterat undersökningarna<br />
till projektets syften och mål, och självst<strong>än</strong>digt designat och genomfört undersökningarna.<br />
N<strong>är</strong>heten har inneburit en ökad förståelse för problematiska aspekter<br />
i projektet, vilka har varit viktiga att uppm<strong>är</strong>ksamma och vidare undersöka.<br />
25
26 Johansson<br />
Samarbetet mellan utv<strong>är</strong>deraren och handledaren har i detta sam<strong>man</strong>hang också<br />
haft som syfte att skapa viss nödv<strong>än</strong>dig distans till projektet.<br />
Projektet har tre mål, ovan beskrivna. Det första <strong>är</strong> kvantitativt – relaterat till<br />
antal arbetstr<strong>än</strong>ingsplatser samt l<strong>än</strong>gden på arbetstr<strong>än</strong>ingsperioden. De andra och<br />
tredje målen <strong>är</strong> kvalitativa mål – relaterade till samverkan respektive målgruppen.<br />
Utv<strong>är</strong>deringens kvalitativa undersökningar, dvs intervjuundersökningarna med<br />
projektaktörerna, kom<strong>mer</strong> främst att relateras till dessa två sistnämnda mål. För<br />
att också kunna utv<strong>är</strong>dera det första kvantitativa målet har vissa statistiska uppgifter<br />
samlats in via projektaktörer (se nedan under 4.1 för n<strong>är</strong>mare beskrivning).<br />
Mot bakgrund av det uttryckta målet ”att deltagarna själva ska uppleva praktiken/<br />
arbetstr<strong>än</strong>ingen som meningsfull och för egen del anse att den har resulterat i ökade<br />
chanser till arbete och försörjning” har deltagarnas upplevelser utgjort huvudsakligt<br />
fokus för utv<strong>är</strong>deringen. Detta kan liknas vid <strong>vad</strong> Vedung kallar ”brukarorienterad<br />
utv<strong>är</strong>dering”. Vid brukarorienterad utv<strong>är</strong>dering anv<strong>än</strong>ds adressaternas mål,<br />
förv<strong>än</strong>tningar eller behov som organiserande princip. Den inriktar sig på mötet<br />
mellan programmet och dess klienter, menar Vedung (a.a.). Detta kan också ses i<br />
relation till det tredje målet för projektet, nämligen samverkan med förvaltning/<br />
myndighet. Målet uttrycks som ”att både mötesplatser och samverkande förvaltning/myndighet<br />
ska uppfatta samarbetet, löpande kontakter och uppföljningar, som<br />
meningsfullt samt att det finns möjligheter till påverkan och förbättringar i det gemensamma<br />
arbetet”. Hur samverkansarbetet har upplevts mellan parterna, det<br />
tredje målet för projektet, blir då speciellt intressant för utv<strong>är</strong>deringen genom att<br />
undersöka och analysera samverkan som en metod eller process för att möta deltagarnas<br />
behov på bästa sätt och d<strong>är</strong>igenom komma n<strong>är</strong>mare det andra målet,<br />
nämligen en meningsfull arbetstr<strong>än</strong>ing för deltagarna. Mot bakgrund av att två<br />
av målen <strong>är</strong> så tydligt kvalitativt formulerade, har främst kvalitativa undersökningsmetoder<br />
valts för utv<strong>är</strong>deringen – vilka syftar just till att gå på djupet och<br />
fånga subjektiva upplevelser och uppfattningar hos relevanta aktörer, att fånga deras<br />
konstruktioner av sin verklighet. Att förstå vilka perspektiv och synsätt de olika<br />
aktörerna har <strong>är</strong> då av stor vikt.<br />
Intervjuer har genomförts kontinuerligt, enligt en uppgjord utv<strong>är</strong>deringsplan,<br />
med berörda aktörer. Projektaktörer som har intervjuats <strong>är</strong> följande;<br />
• Projektledare/koordinator<br />
• Styrgrupps-/föreningsrepresentanter<br />
• Aktivitetsportens personal<br />
• Ansvariga chefer vid Södra Innerstadens stadsdelsförvaltning respektive<br />
Försäkringskassan i Malmö<br />
• Handledare<br />
• Deltagare<br />
26
• Bildcoach (se under kap.5)<br />
Johansson 27<br />
Totalt har 43 intervjuer genomförts med 46 infor<strong>man</strong>ter. Flertalet infor<strong>man</strong>ter<br />
har intervjuats enskilt men en del har intervjuats i grupp. Vissa infor<strong>man</strong>ter har<br />
intervjuats vid två tillfällen, i syfte att belysa för<strong>än</strong>dringsprocesser under projekttiden.<br />
De infor<strong>man</strong>tgrupper som har intervjuats vid två tillfällen <strong>är</strong> handledare,<br />
ansvariga chefer vid samverkande myndigheter/förvaltningar samt Aktivitetsportens<br />
personal. En infor<strong>man</strong>t har intervjuats vid två tillfällen på grund av omorganisering<br />
och d<strong>är</strong>med skifte av roller. N<strong>är</strong>mare beskrivning sker nedan under resultatredovisning,<br />
i förhållande till aktuell infor<strong>man</strong>tgrupp.<br />
Intervjuerna har genomförts kvalitativt och semistrukturerat av utv<strong>är</strong>deraren,<br />
med projektets syften och mål som utgångspunkt för designade intervjuguider<br />
(för exempel: se bilagor). Te<strong>man</strong>a i intervjuguiderna har följts, men ordningsföljden<br />
av frågorna har varierat något. Inledande frågor har varit öppet formulerade<br />
varefter vissa <strong>mer</strong> direkta följdfrågor har ställts under intervjuns gång. Inledande<br />
intervjurunda med handledare och myndighetsrepresentanter spelade inte in. Anteckningar<br />
gjordes istället under intervjuernas gång. Återstående och flertalet intervjuer<br />
(36/43) har dock spelats in. I samband med varje intervju som spelats in<br />
har jag som utv<strong>är</strong>derare infor<strong>mer</strong>at om att den intervjuade kom<strong>mer</strong> att få läsa igenom<br />
och kommentera utskriften/delar av intervjun som avses anv<strong>än</strong>das i rapporten,<br />
innan rapporten går till tryckning. Samtliga inspelade intervjuer har sedan<br />
skrivits ut. Möjliga felkällor utgörs av att alla utskrifter inte har genomförts av<br />
mig som intervjuare på grund av tidsbrist. Jag som intervjuare har dock läst igenom<br />
samtliga utskrifter och i vissa fall gått tillbaka till inspelningarna för att kontrollera<br />
eventuella feltolkningar. Aktuell resultatredovisning har s<strong>än</strong>ts till de intervjuade<br />
för godk<strong>än</strong>nande. Under 4.2, inför resultatredovisningen av deltagarintervjuerna,<br />
förs en vidare diskussion om tillvägagångssättet och metodologiska överväganden,<br />
då deltagarintervjuerna forskningsetiskt var <strong>mer</strong> komplicerade <strong>än</strong><br />
övriga intervjuer, både inför och under genomförande samt vid efterarbetet.<br />
Dokument som producerats inom Mötesplatsprojektet har insamlats via projektaktörer.<br />
Insamlade dokument består av följande; Styrgruppsprotokoll och Minnesanteckningar<br />
från projekt- och remissmöten samt Statistiska uppgifter över antal<br />
deltagare och arbetstr<strong>än</strong>ingsl<strong>än</strong>gd (se vidare under 4.1).<br />
Intervjuerna utgör huvudmaterial i utv<strong>är</strong>deringen medan dokumenten utgör<br />
referensmaterial. Mycket av det som går att utläsa i dokumenten berörs innehållsmässigt<br />
i intervjuerna. I intervjuerna speglas dessutom upplevelser av de diskussioner<br />
som förts under mötena. Av den anledningen analyseras och redovisas inte<br />
dokumenten på det systematiska sätt som intervjuerna.<br />
En beskrivande kvalitativ bearbetning och framställning har gjorts av intervjuutskrifterna.<br />
Bearbetningen har haft som mål att urskilja både mönster/samstämmigheter<br />
och variationer i materialet. Varje infor<strong>man</strong>tgrupp presenteras var för<br />
sig. Beskrivande referat varvas med belysande citat. Presentationerna avslutas med<br />
27
28 Johansson<br />
ett kort sam<strong>man</strong>fattning d<strong>är</strong> centrala aspekter från resultaten lyfts fram. I det avslutande<br />
kapitlet, med slutsatser och reflektioner, görs vissa jämförelser och samband<br />
lyfts fram mellan infor<strong>man</strong>tgrupperna – och dessa sätts i relation till projektets<br />
skilda syften och mål. Vidare förs i det avslutande kapitlet en <strong>mer</strong> övergripande<br />
diskussion om viktiga aspekter att reflektera över i förhållande till problemområdet.<br />
28
4. Resultat<br />
Johansson 29<br />
I detta kapitel redovisas empiriskt material från samtliga undersökningar som har<br />
genomförts inom ramen för utv<strong>är</strong>deringen av Mötesplatsprojektet. Först presenteras<br />
resultat från statistik, sam<strong>man</strong>ställd utifrån projektets redovisningsmaterial<br />
till ESF-rådet. D<strong>är</strong>efter redovisas varje infor<strong>man</strong>tgrupp var för sig – dvs deltagare,<br />
handledare, personal vid Aktivitetsporten, projektledare, styrgrupp samt myndighetschefer.<br />
Varje redovisning avslutas med ett kort sam<strong>man</strong>fattning d<strong>är</strong> centrala<br />
aspekter från resultaten lyfts fram.<br />
4.1 Statistik<br />
Statistiska uppgifter har inhämtats via projektaktörer, vilka har sam<strong>man</strong>ställts genom<br />
de uppgifter som projektet löpande har redovisat till ESF-rådet under Mötesplatsprojektets<br />
gång. Statistiken innehåller uppgifter om antal deltagare som<br />
projektet har haft och hur l<strong>än</strong>ge deltagarna har arbetstr<strong>än</strong>at i projektet. Vidare går<br />
att utläsa ifall antal och l<strong>än</strong>gd har för<strong>än</strong>drats under projektets tidsperiod, hur<br />
många av deltagarna som rekryterats från Försäkringskassan respektive Försörjningsenheten<br />
liksom könsfördelningen mellan deltagarna i projektet. Dessa uppgifter<br />
redovisas nedan och kom<strong>mer</strong> i kapitel 5 att relateras till det första projektmålet<br />
– om 40 platser på årsbasis med arbetstr<strong>än</strong>ing mellan 6-12 månader. Målformuleringen<br />
<strong>är</strong> h<strong>är</strong> uppdelad i två kvantitativa delmål; a) platsernas antal över<br />
projekttiden (sep) okt 2005 – juni 2007 och de olika månaderna, samt b) deltagarnas<br />
tid i praktik/arbetstr<strong>än</strong>ing över projekttiden (sep) okt 2005 – juni 2007.<br />
4.1.1 Platsernas antal och fördelningar över projekttiden<br />
Under hela projekttiden har sam<strong>man</strong>lagt 131 deltagare funnits i praktik/arbetstr<strong>än</strong>ing,<br />
varav 86 <strong>är</strong> kvinnor (65%) och 45 <strong>är</strong> m<strong>än</strong> (35%).<br />
29
30 Johansson<br />
Från Försäkringskassan rekryterades 63 deltagare varav 46 <strong>är</strong> kvinnor (73%)<br />
och 17 <strong>är</strong> m<strong>än</strong> (27%). Från SDF Södra Innerstaden rekryterades 68 deltagare varav<br />
40 <strong>är</strong> kvinnor (59%) och 28 <strong>är</strong> m<strong>än</strong> (41%).<br />
Period FK SDF Totalt Genomsnitt<br />
Hösten 2005 30 48 78 26<br />
Oktober 5 12 17<br />
November 12 17 29<br />
December 13 19 32<br />
Våren 2006 84 156 240 40<br />
Januari 14 26 40<br />
Februari 14 28 42<br />
Mars 13 30 43<br />
April 13 24 37<br />
Maj 13 25 38<br />
Juni 17 23 40<br />
Hösten 2006 132 115 247 41<br />
Juli 17 22 39<br />
Augusti 19 22 41<br />
September 19 19 38<br />
Oktober 25 17 42<br />
November 27 18 45<br />
December 25 17 42<br />
Våren 2007 145 98 243 41<br />
Januari 21 17 38<br />
Februari 23 16 39<br />
Mars 25 14 39<br />
April 25 15 40<br />
Maj 25 18 43<br />
Juni 26 18 44<br />
Hela 2006 216 271 487 41<br />
2006-2007 361 369 730 41<br />
Genomsnittet under projekttiden har således varit 41 deltagare i arbetstr<strong>än</strong>ing.<br />
H<strong>är</strong>vidlag har höstens tre månader 2005 lämnats åt sidan. Vidare kan noteras att<br />
SDF Södra Innerstadens Försörjningsenhet över projekttiden har haft ett sjunkande<br />
antal deltagare i projektet medan å andra sidan Försäkringskassan under<br />
samma tidsperiod har haft ett stigande antal deltagare.<br />
30
Johansson 31<br />
4.1.2 Deltagarnas tid i praktik/arbetstr<strong>än</strong>ing över projekttiden<br />
Den genomsnittliga tiden i månader för deltagarna i praktik/arbetstr<strong>än</strong>ing över<br />
projekttiden har varit följande:<br />
Samtliga deltagare i projektet<br />
(131 deltagare minus 2 enligt fotnot 4 nedan dvs. totalt 129 deltagare)<br />
Kvinnor och M<strong>än</strong> 5,7 månader<br />
Kvinnor 5,4 månader<br />
M<strong>än</strong> 6,1 månader<br />
SDF 5,6 månader<br />
Kvinnor 5,2 månader 5<br />
M<strong>än</strong> 6,2 månader<br />
FK 5,7 månader<br />
Kvinnor 5,6 månader<br />
M<strong>än</strong> 6,0 månader<br />
Variationen för tid i praktik/arbetstr<strong>än</strong>ing ligger mellan 5 dagar/1 månad (kvinnor<br />
och m<strong>än</strong>) upp till 13 månader (kvinnor och m<strong>än</strong>). En enda deltagare har varit<br />
i praktik/arbetstr<strong>än</strong>ing i 18 månader. Antal deltagare som har arbetstr<strong>än</strong>at 5,5<br />
månader eller l<strong>än</strong>gre <strong>är</strong>; 55 av 131 (42%). Av dessa var 27 från SDF Södra Innerstaden<br />
och 28 Försäkringskassan. Av de 27 från Södra Innerstaden var 15 kvinnor<br />
och 12 m<strong>än</strong>. Av de 28 från Försäkringskassan var 20 kvinnor och 8 m<strong>än</strong>. Ingen<br />
betydlig skillnad i arbetstr<strong>än</strong>ingsl<strong>än</strong>gd över projekttiden har observerats vid bearbetning<br />
av statistiken.<br />
4.2 Överväganden – deltagarintervjuerna<br />
Utv<strong>är</strong>deraren höll ett möte med handledarna inför att deltagarintervjuerna skulle<br />
genomföras. Handledarna ombads att dela ut ett informationsbrev till alla ”sina”<br />
deltagare. Samtliga vid den tidpunkten aktiva deltagare i projektet tillfrågades ifall<br />
de ville ställa upp på en intervju i utv<strong>är</strong>deringssyfte. I informationsbrevet framkom<br />
också att deltagarna fick välja ifall de ville intervjuas i grupp eller enskilt.<br />
5 H<strong>är</strong> beräknat på 38 kvinnor i stället för 40 kvinnor – 2 kvinnor hade endast 5 dagar resp:e 11<br />
dagar i praktik/arbetstr<strong>än</strong>ing. Om dessa 2 kvinnor skulle ingå i materialet skulle genomsnittet<br />
för kvinnors tid i praktik/arbetstr<strong>än</strong>ing blivit ca 5,0 månader.<br />
31
32 Johansson<br />
Flertalet deltagare valde att intervjuas enskilt. Projektet har i genomsnitt haft 41<br />
aktiva deltagare åt gången (se åter statistik under 4.1.). 26 deltagare valde att ställa<br />
upp på intervju. Handledarna ombads även att ordna med lämpliga tider och lokal/rum<br />
på respektive mötesplats d<strong>är</strong> intervjuerna kunde genomföras. Av olika<br />
anledningar skedde deltagarintervjuerna vid olika tidpunkter – på någon mötesplats<br />
genomfördes samtliga intervjuer på en och samma dag, medan de på någon<br />
annan mötesplats skedde <strong>mer</strong>a utspritt. Samtliga deltagarintervjuer genomfördes<br />
dock under perioden maj/juni – september/oktober 2006 och på respektive deltagares<br />
mötesplats för arbetstr<strong>än</strong>ing. Innan intervjuernas start visade jag som intervjuare<br />
informationsbrevet på nytt, berättade om utv<strong>är</strong>deringen och frågade<br />
ifall jag fick spela in samtalet.<br />
Te<strong>man</strong>a för intervjuerna med deltagarna var;<br />
• vägen in i projektet<br />
• upplevelserna av mötesplatsen och arbetstr<strong>än</strong>ingen<br />
• synen på framtiden<br />
Dessa tre te<strong>man</strong> har berörts i samtliga intervjuer. D<strong>är</strong>utöver har samtalen anpassats<br />
efter varje enskild deltagare i själva intervjusituationen – vilket medfört att<br />
samtalen varierat både innehållsmässigt och i tid. L<strong>än</strong>gden på deltagarintervjuerna<br />
har varit mellan 15 – 50 minuter. På en av mötesplatserna anv<strong>än</strong>des tolk vid<br />
genomförandet av två gruppintervjuer (med vardera två deltagare). Detta medförde<br />
vissa problem, både vid själva genomförandet och vid bearbetning av intervjuerna.<br />
Risker för feltolkningar och missförstånd från båda sidor var h<strong>är</strong> uppenbara.<br />
I samband med intervjuernas genomförande lo<strong>vad</strong>e jag varje deltagare att de<br />
skulle få läsa igenom utskriften av intervjun innan jag anv<strong>än</strong>de informationen i<br />
rapporten. Det har dock uppstått vissa svårigheter att i efterhand få kontakt med<br />
samtliga deltagare som intervjuats. Med hjälp av projektets handledare och Ylva<br />
Hjalmarsson på Aktivitetsporten har jag försökt identifiera namn, adresser och telefonnum<strong>mer</strong><br />
till deltagarna som intervjuats. Totalt fick jag adress- och telefonuppgifter<br />
till 23 av 26 deltagare. Jag fick då samtidigt kortfattad information om<br />
<strong>vad</strong> som h<strong>än</strong>t med flertalet av deltagarna sedan intervjuerna genomfördes, vilka<br />
som var kvar i projektet, vilka som gått vidare till något annat projekt, vilka som<br />
fått arbete eller bedömts sakna arbetsförmåga (se tabell nedan).<br />
32
Johansson 33<br />
Status Totalt Kvinnor M<strong>än</strong><br />
Anställning i föreningen 3 0 3<br />
Annan anställning 3 0 3<br />
AF/FK-projektet 2 (2) 1 (1) 1<br />
Annat projekt 1 (1) 0 1 (1)<br />
AUC-handläggare 1 1 0<br />
Plusjobb 1 0 1<br />
Studerar 1 0 1<br />
Deltagare fortfarande 4 2 2<br />
Bedömdes sakna arbetsförmåga 5 5 0<br />
Avbröts 1 0 1<br />
Slutat 3 (1) 1 (1) 2<br />
Flyttat 2 2 0<br />
Vet ej 1 1 0<br />
Antal som står inom parantes betyder att antalet deltagare har haft denna ”status”<br />
men d<strong>är</strong>efter förflyttats till annan ”status”, exempelvis kan det inneb<strong>är</strong>a att en deltagare<br />
efter arbetstr<strong>än</strong>ingen gått vidare till AF/FK-projektet och sedan bedömts<br />
sakna arbetsförmåga. Det totala antalet <strong>är</strong> d<strong>är</strong>av något högre <strong>än</strong> antalet deltagare<br />
som intervjuats.<br />
Sedan skickades ett brev ut till deltagarna med utskrift av intervjun och en<br />
blankett för åters<strong>än</strong>dande. Avsikten var att göra en mindre uppföljningsstudie och<br />
att samtidigt få även ett andra, skriftligt samtycke från deltagarna. På blanketten<br />
fanns utrymme för deltagarna att skriva kommentarer om <strong>vad</strong> arbetstr<strong>än</strong>ingen<br />
lett till sedan intervjun genomfördes och andra synpunkter om projektet – för att<br />
kunna anv<strong>än</strong>das som en uppföljning. Endast fem deltagare åters<strong>än</strong>de blanketterna.<br />
Jag fick d<strong>är</strong>för, i samråd med min utv<strong>är</strong>deringshandledare, ta ställning till hur<br />
anv<strong>än</strong>dandet av utskrifterna skulle gå till – ur olika forskningsetiska aspekter, vilka<br />
fick vägas mot varandra. Att resultaten från den största delen av deltagarintervjuerna<br />
inte skulle anv<strong>än</strong>das i utv<strong>är</strong>deringsrapporten bedömdes oetiskt, mot bakgrund<br />
av att deltagarna frivilligt ställt upp på att delta i undersökningen och bidragit<br />
med sina berättelser och upplevelser av sin tid i Mötesplatsprojektet. Samtliga<br />
intervjuade deltagare har innan intervjun muntligen samtyckt till att delta,<br />
och i efterhand fått utskrifterna skickade till sig. De har d<strong>är</strong>med haft möjlighet<br />
att höra av sig till mig via brev, e-post eller telefon. Mot denna bakgrund har jag<br />
beslutat att anv<strong>än</strong>da utvalt material från samtliga deltagarintervjuer i utv<strong>är</strong>deringsrapporten.<br />
En genomläsning av samtliga intervjuutskrifter har gjorts – d<strong>är</strong><br />
mönster och variationer utlästs. Deltagarintervjuerna har anv<strong>än</strong>ts för att göra generella<br />
beskrivningar, men d<strong>är</strong> vissa belysande citat valts ut – utan att någon information<br />
framgått som av utomstående kan kopplas till deltagarnas person. All<br />
information från deltagarintervjuerna har behandlats konfidentiellt och samtliga<br />
deltagare <strong>är</strong> anonyma i rapporten.<br />
33
34 Johansson<br />
Totalt intervjuades alltså 26 deltagare. Mellan mötesplatserna var fördelningen<br />
följande:<br />
Mötesplats Totalt Kvinnor M<strong>än</strong><br />
Föreningen Bryggeriet 6 2 4<br />
Sofielund Folkets Hus 8 4 4<br />
Iransk-svenska Föreningen 9 4 5<br />
Kulturföreningen Folkets Park 3 2 1<br />
4.3 Deltagarna<br />
Som tidigare nämnts har te<strong>man</strong>a för deltagarintervjuerna behandlat hur deltagarna<br />
kom in i Mötesplatsprojektet, hur de upplevt arbetstr<strong>än</strong>ing, bemötande och<br />
kontakter på mötesplatserna samt hur de såg på sin framtid efter projekttidens<br />
slut. Redovisningen av resultaten från deltagarintervjuerna följer också denna tematiska<br />
indelning.<br />
4.3.1 Vägen in i projektet<br />
De deltagare som ingått i intervjuundersökningen och i Mötesplatsprojektet har<br />
varierande bakgrunder och <strong>är</strong> i olika åldrar. Gemensamt för dem <strong>är</strong> att de befinner<br />
sig i problematiska livssituationer och att de alla har varit borta från arbetslivet<br />
under lång tid eller aldrig varit delaktiga i arbetslivet tidigare. En deltagare beskriver<br />
det själv på följande sätt;<br />
34<br />
Vi <strong>är</strong> olika m<strong>än</strong>niskor, med olika problem och olika situationer, men vi har alla fått ett ställe<br />
att gå till och lyfta rumpan. Det <strong>är</strong> svårt n<strong>är</strong> <strong>man</strong> varit hemma så l<strong>än</strong>ge. (IP 21)<br />
Det inneb<strong>är</strong> att de har en bakgrund av utanförskap gemensamt. Att vara utanför<br />
arbetslivet och allt <strong>vad</strong> det medför återkom många till och beskrev under intervjuns<br />
gång.<br />
Det tar lite tid också innan <strong>man</strong> orkar träffa folk, n<strong>är</strong> <strong>man</strong> suttit inne i en lägenhet själv. <strong>Man</strong><br />
isolerar sig själv. (IP 2)<br />
Själva idén med detta <strong>är</strong> inte så dum även om det inte leder till anställning. /…/ I alla fall<br />
k<strong>än</strong>ner <strong>man</strong> att <strong>man</strong> inte <strong>är</strong> totalt utanför allt. Jag <strong>är</strong> nöjd. Det <strong>är</strong> inte meningslöst detta projektet,<br />
det <strong>är</strong> synd om det inte fortsätter. (IP 16)
Johansson 35<br />
Deras vägar in i projektet har sett olika ut. Flertalet har rekryterats via handläggare<br />
på Socialförvaltningen alternativt Försäkringskassan till Aktivitetsporten – och<br />
d<strong>är</strong>ifrån sedan slussats vidare till någon av mötesplatserna. Några nämner dock<br />
andra vägar som via Arbets- och utvecklingscentrum (AUC) eller Arbetsförmedlingen.<br />
Resultaten visar också att de deltagare som har bristande kunskaper i<br />
svenska språket har kommit in i projektet i syfte att språktr<strong>än</strong>a. Dessa deltagare<br />
har inte gått Aktivitetsportens kurs utan istället direkt ut till mötesplatserna.<br />
Socialen har skickat mig, jag kom<strong>mer</strong> inte ihåg namn. /…/ Hon sa till mig att det <strong>är</strong> bra för<br />
mig om jag <strong>är</strong> h<strong>är</strong>, börjar h<strong>är</strong>. Hon sa att det var bra för att l<strong>är</strong>a språket och också för att tr<strong>än</strong>a<br />
för jobb. (IP 1)<br />
Förståelsen för <strong>vad</strong> Mötesplatsprojektet var för något och föreställningarna om<br />
<strong>vad</strong> det skulle inneb<strong>är</strong>a att arbetstr<strong>än</strong>a i projektet skiljde sig åt mellan de intervjuade.<br />
Flertalet av deltagarna beskriver att de inledningsvis fick viss information om<br />
detta på Aktivitetsporten och sedan av handledaren på mötesplatsen, men trots<br />
informationen varierade deltagarnas förv<strong>än</strong>tningar och inställningar stort. Vissa<br />
beskriver att de k<strong>än</strong>de sig skräckfyllda, tvingade eller inte alls motiverade att delta<br />
från början.<br />
Jag hade inga förv<strong>än</strong>tningar alls. K<strong>än</strong>de skräck, jag var rädd. N<strong>är</strong> jag fick en lapp hem att soc<br />
ville ha möte med mig gick jag ju nästan i taket. Gick i tanken att dom skulle dra in pengar.<br />
Då fick jag besked att det skulle starta någonting sådant h<strong>är</strong> då liksom, jaha – åtta timmar<br />
om dan (t<strong>än</strong>kte jag). (IP 2)<br />
Då jag frågade om infor<strong>man</strong>ten hade struntat i att delta i projektet om det hade<br />
varit arbetstr<strong>än</strong>ing på mötesplatsen åtta timmar per dag, fick jag svaret;<br />
Nej, det hade jag inte vågat göra, men jag hade inte mått så bra. Hade jag skitit i det hade<br />
dom ju dragit in…, ja det vet jag ju inte. Det var ingen som sa något om det. /…/ Ställer<br />
<strong>man</strong> inte upp och visar att <strong>man</strong> <strong>är</strong> beredd, då <strong>är</strong> frågan om <strong>man</strong> <strong>är</strong> berättigad till ersättning.<br />
(IP 2)<br />
Andra beskriver att de var positiva och motiverade från allra första stund de fick<br />
information om möjligheten att arbetstr<strong>än</strong>a i Mötesplatsprojektet.<br />
Ja det var klart att jag var intresserad. Trodde det skulle vara lite <strong>mer</strong> som en vanlig arbetsplats.<br />
Att h<strong>är</strong> skulle vara lite <strong>mer</strong> folk, att <strong>man</strong> skulle fika regelbundet, att <strong>man</strong> skulle l<strong>är</strong>a<br />
k<strong>än</strong>na m<strong>än</strong>niskor. (IP 24)<br />
Jag gick in i väggen för några år sen och har liksom inte rehabiliterats tillbaka och visste inte<br />
var jag skulle ta vägen. Jag ville komma igång och göra något. Jag pratade med Försäkringskassan<br />
om det fanns något för jag måste komma igång. Ni måste väl ha någonting, någon<br />
plats? /…/ Jag tyckte det lät helt underbart /…/. (IP 5)<br />
35
36 Johansson<br />
Ett tydligt mönster visar att n<strong>är</strong> många av deltagarna väl börjat sin arbetstr<strong>än</strong>ing<br />
på mötesplatsen har det v<strong>än</strong>ts till något positivt även om de från början varit skeptiska.<br />
36<br />
Socialen anvisade mig till det h<strong>är</strong>. N<strong>är</strong> jag kom hit var det inget som direkt lockade från början.<br />
Jag ville hålla på med datorer. De var väldigt snälla h<strong>är</strong> och försökte skapa en miljö d<strong>är</strong><br />
jag trivs och kan jobba och göra nytta. Jättebra, istället för att sitta hemma isolerad. Det <strong>är</strong><br />
ett stort fel. Så, det har gjort nytta. (IP 2)<br />
N<strong>är</strong> jag började skämdes jag. Ville inte ha kontakt med många, men sen gick det bra. De var<br />
trevliga. Jag tycker det <strong>är</strong> bra. (IP 1)<br />
Vissa nämner tidigare negativa projekt- eller åtg<strong>är</strong>dserfarenheter, som påverkat<br />
deras förv<strong>än</strong>tningar inför Mötesplatsprojektet.<br />
Ja jag var ju förtidspensionerad, sjukbidrag, och då ville <strong>man</strong> sätta ut mig på någonting och<br />
det var jag väldigt, väldigt tveksam till. Jag har prövat förut men ingenting har fungerat. /…/<br />
Jag t<strong>än</strong>kte jag får göra det annars får jag <strong>kanske</strong> inga pengar. Jag har aldrig trivts så mycket<br />
på något ställe som jag gör h<strong>är</strong> så jag ångrar inte det en sekund. (IP 7)<br />
Tveksamheten från början kunde handla om föreställningar om mötesplatsen i<br />
sig;<br />
Ja, i början var jag tveksam till kulturen, men det har visat sig att dom inte alls <strong>är</strong> så. I början<br />
var jag tveksam, men jag trivs h<strong>är</strong>. (IP 16)<br />
Jag var väldigt negativ till det med tanke på alla andra projekt <strong>man</strong> har varit på. Jag blev<br />
chockad n<strong>är</strong> jag kom hit faktiskt. Alla skrattar och har skitkul. /…/ <strong>Man</strong> <strong>är</strong> fri h<strong>är</strong> på något<br />
sätt. (IP 7)<br />
Eller föreställningar om själva arbetstr<strong>än</strong>ingen avseende krav, tid och innebörd;<br />
Trodde det skulle vara hårdare, med arbete 9-16 varje dag och att dom skulle ställa större<br />
krav på mig. Men detta sker i min takt och jag <strong>är</strong> stöttad i detta av (handledare). Jag <strong>är</strong> ju<br />
väldigt så att jobba på, så jag får ju l<strong>är</strong>a mig att bromsa och ta det lugnt. (IP 5)<br />
Jag trodde inte det skulle vara så givande som det var. /…/ Jag trodde <strong>mer</strong> att det skulle vara<br />
ett vuxendagis, att gå hit bara för att ha något att göra. (IP 8)<br />
4.3.2 På mötesplatserna: arbete och kontakter<br />
Deltagarna beskriver att arbetstiderna har diskuterats, varierats och anpassats under<br />
deras tid i projektet.
Johansson 37<br />
Ja det <strong>är</strong> jag tacksam för. Klart <strong>man</strong> ska ha krav på sig, men efter att ha varit hemma så l<strong>än</strong>ge<br />
<strong>är</strong> det krav bara det att stiga upp på morgonen. /…/ Dom andra som också har börjat h<strong>är</strong><br />
säger samma sak, t ex om det hade varit stämpelklocka, det hade liksom inte fungerat. (IP 2)<br />
Dom tar det i min takt och låter individen ha tid på sig att läka liksom. Det <strong>är</strong> en anpassad<br />
arbetsplats. Jag <strong>är</strong> tacksam för att ha fått denna chansen in i arbetslivet igen. (IP 5)<br />
Flera deltagare nämner också stödet från handledaren i olika frågor.<br />
(Handledaren) stöttar mig, backar upp mig i detta och att jag ska ta min tid, vara rädd om<br />
mig. /…/ Tycker det <strong>är</strong> helt kanon. K<strong>än</strong>ner stöd från (handledaren). (IP 5)<br />
I min situation efter att ha varit sjukskriven så l<strong>än</strong>ge – <strong>man</strong> tappar självförtroendet och <strong>man</strong><br />
hittar ingen plats för en person som ibland <strong>är</strong> frisk och ibland <strong>är</strong> dålig och detta har visat att<br />
<strong>man</strong> fyller en funktion trots att <strong>man</strong> <strong>är</strong> sjuk. Det <strong>är</strong> bra att det finns en plats som denna n<strong>är</strong><br />
<strong>man</strong> har hamnat mitt emellan. /…/ Det ger mig så mycket att dom uppskattar en och <strong>man</strong><br />
ser att (handledaren) bryr sig. (Handledaren) lyssnar, försöker förstå. H<strong>är</strong> <strong>är</strong> många olika situationer,<br />
t ex arbetslöshet många, många år och andra som jag som <strong>är</strong> långtidssjukskriven.<br />
(IP 21)<br />
En deltagare upplever dock bemötandet och mötesplatsen mindre positivt;<br />
Behöver jag hjälp så får jag det. Det <strong>är</strong> inte det. Men… lite m<strong>än</strong>sklig v<strong>är</strong>me skulle inte skada.<br />
/…/ Inte bara det, utan hur <strong>man</strong> sitter och arbetsplatsen. (IP 24)<br />
En infor<strong>man</strong>t jämför med tidigare projekt- eller åtg<strong>är</strong>dserfarenheter:<br />
Dom ställena jag har varit på har det varit många som gått d<strong>är</strong> och så har det bara varit en<br />
eller två handledare och då kan <strong>man</strong> inte prata med dom. Dom har inte tid med det och <strong>är</strong><br />
på möte d<strong>är</strong> och så <strong>är</strong> dom inte d<strong>är</strong> /…/ men så <strong>är</strong> det inte h<strong>är</strong>. H<strong>är</strong> kan du sitta tills du har<br />
pratat klart. (IP 7)<br />
Diskussionerna om arbetstr<strong>än</strong>ingen har förts kontinuerligt mellan deltagare och<br />
handledare. Vissa deltagare nämner de sk trepartssamtalen med deltagare, handledare<br />
och personal från Aktivitetsporten. Arbetstiderna har <strong>än</strong>drats från två upp<br />
till åtta timmar om dagen och har för vissa deltagare varit olika för olika dagar i<br />
veckan. Deltagarna beskriver också en successiv förl<strong>än</strong>gning av deras arbetstr<strong>än</strong>ingsperiod<br />
från exempelvis 2 månader – 6 månader – 12 månader. Dessa förl<strong>än</strong>gningar<br />
har också de diskuterats med handledare och personal från Aktivitetsporten.<br />
Samtalen beskrivs på olika sätt som;<br />
Det <strong>är</strong> det vi pratar om. Alltså <strong>vad</strong> <strong>man</strong> har gjort under veckorna, <strong>vad</strong> <strong>man</strong> ska göra och <strong>vad</strong><br />
<strong>man</strong> vill göra eller pröva på något nytt – alltså sådana grejor, och det tar <strong>man</strong> n<strong>är</strong> <strong>man</strong> träffar<br />
(handledaren). Höja tiderna. Det <strong>är</strong> det mötena ska vara till för. Om jag vill höja ett par timmar<br />
då skriver vi ett nytt papper. /…/ säger jag t ex till (handledaren) att jag inte orkar göra<br />
detta då behöver jag inte göra det. (IP 7)<br />
Det handlar ju om att lite ge och ta. (IP 2)<br />
37
38 Johansson<br />
38<br />
Tanken var positiv hela tiden, men det ser inte bra ut på pappret. Dom tycker inte att jag<br />
har uppnått så mycket. (IP 23)<br />
Resultaten visar på en viss osäkerhet hos en del av deltagarna avseende vilka personer<br />
och myndigheter som <strong>är</strong> ansvariga för <strong>vad</strong>, liksom vem som tillhör vilken<br />
organisation, dvs om roller och ansvar kring beslut om ersättningar, förl<strong>än</strong>gningar,<br />
avslut, möjliga vägar efter projektets slut. Andra deltagare k<strong>än</strong>ner sig säkrare<br />
på vilka som ”bestäm<strong>mer</strong>” i slut<strong>än</strong>dan. På frågan om framtiden har diskuterats<br />
svarar t ex en deltagare:<br />
Jag har inte k<strong>än</strong>t att jag har vågat. Det har verkat som att <strong>man</strong> <strong>är</strong> h<strong>är</strong> på premisser. Alltså inte<br />
från (handledare), alltså inte från dom h<strong>är</strong>, utan från socialen att nu måste du snart bli så…<br />
För jag förstår ju att dom behöver platserna till andra också, men att <strong>man</strong> bara får vara h<strong>är</strong><br />
på begr<strong>än</strong>sad tid… /…/ Nej, det har inte k<strong>än</strong>ts som (handledaren) tar det beslutet, som<br />
(handledaren) har det avgörandet. Det har k<strong>än</strong>ts som det inte <strong>är</strong> lönt /…/. Det har varit en<br />
från Aktivitetsporten ibland /.../ men det <strong>är</strong> fortfarande inte dom som bestäm<strong>mer</strong>. Det <strong>är</strong><br />
faktiskt socialsekreteraren som tar det slutgiltiga beslutet. Det k<strong>än</strong>ns lite otryggt, men så å<br />
andra sidan vill dom inte att <strong>man</strong> ska fastna för då blir <strong>man</strong> så trygg i det. Men för mig så <strong>är</strong><br />
jag bara glad om jag fastnat. Jag fokuserar mig helt på att komma i tid och komma hit och<br />
att vara något sån<strong>är</strong> … med i hj<strong>är</strong>nan. (IP 9)<br />
N<strong>är</strong> deltagarna har frågats ifall de har någon kontakt med andra deltagare och<br />
medarbetare på mötesplatsen har svaren varierat – d<strong>är</strong> en del upplever sig ha<br />
mycket kontakt med andra deltagare, vissa av dem även på fritiden, medan andra<br />
deltagare beskriver att de arbetar ensamma, bl a på grund av att de har skilda arbetsuppgifter.<br />
Jag k<strong>än</strong>ner ingen h<strong>är</strong> utan jag jobbar med mitt och träffar dom som har med mitt<br />
jobb att göra. (IP 23)<br />
Klart jag har kontakt med de andra. <strong>Man</strong> frågar ju alltid hur det <strong>är</strong>, hälsar och snackar lite.<br />
Och det <strong>är</strong> ju det jag försöker göra för att komma igång och få kontakt med m<strong>än</strong>niskor och<br />
få igång en kommunikation. (IP 2)<br />
På följdfrågan om det k<strong>än</strong>ns lättare nu svarar infor<strong>man</strong>ten;<br />
Ja, det gör det. Annars hade jag inte suttit h<strong>är</strong> och snackat med dig. (IP 2)<br />
Vissa deltagare vet inte vilka på mötesplatsen som <strong>är</strong> deltagare eller anställda på<br />
mötesplatsen.<br />
Ja en har jag då som jag jobbar tillsam<strong>man</strong>s med, men dom andra deltagarna vet jag inte riktigt<br />
vem dom <strong>är</strong> allihopa. /…/ Ja jag vet ju vem alla <strong>är</strong>, men jag vet inte om dom <strong>är</strong> anställda<br />
eller om dom <strong>är</strong> under samma projekt. (IP 8)
Johansson 39<br />
Ett tydligt mönster utifrån intervjuerna <strong>är</strong> att deltagarna har upplevt mindre press<br />
under arbetstr<strong>än</strong>ingen i Mötesplatsprojektet och att de upplevt stöd i att skapa<br />
dagliga rutiner.<br />
Första gången i mitt liv jag inte k<strong>än</strong>t mig stressad och gör ett bra arbete. (IP 5)<br />
En deltagare beskriver <strong>vad</strong> projektet har inneburit på följande sätt;<br />
Det har gett mig någonting att gå till. Främst <strong>kanske</strong> att göra någon nytta. Det <strong>är</strong> väl det<br />
främsta, att <strong>man</strong> gör något konstruktivt och att dom också har haft nytta av mig. Det <strong>är</strong> nog<br />
det främsta. Sen <strong>är</strong> det ju småsaker som att det <strong>är</strong> bra att komma upp på morgonen och ha<br />
lite tider att passa. Sen kom<strong>mer</strong> det in den sociala biten, att vara bland m<strong>än</strong>niskor. Det <strong>är</strong> ju<br />
bra. (IP 6)<br />
Arbetsuppgifterna har diskuterats och för<strong>än</strong>drats, d<strong>är</strong> många deltagare beskriver<br />
hur de kommit med egna idéer och förslag på <strong>vad</strong> de skulle kunna göra på mötesplatsen,<br />
som en del i sin arbetstr<strong>än</strong>ing.<br />
H<strong>är</strong> <strong>är</strong> mycket att välja på, alltså praktiskt. Mycket <strong>mer</strong> <strong>än</strong> <strong>vad</strong> <strong>man</strong> tror, bara <strong>man</strong> tar initiativet,<br />
tycker jag. (IP 9)<br />
Intervjuerna visar också exempel på deltagare med ett visst intresse eller kunskap<br />
som sedan har l<strong>är</strong>t upp eller hjälpt andra deltagare och andra medarbetare på mötesplatsen<br />
med detta, exempelvis rörande datorer, i syateljéer och språktr<strong>än</strong>ing.<br />
Jag trivs mycket bra h<strong>är</strong>, vi hjälper varandra. Vi <strong>är</strong> som en stor familj. (IP 17)<br />
Flertalet deltagare beskriver också att arbetsuppgifterna har k<strong>än</strong>ts nyttiga och meningsfulla.<br />
Ja, <strong>man</strong> kom<strong>mer</strong> ju inte och sätter sig bara för att lägga patiens utan <strong>man</strong> gör någonting. Ja,<br />
jag löser vissa problem. /…/ Ofta hinner <strong>man</strong> ju bara in om dörren förr<strong>än</strong> de skriker att - du<br />
dom jagar dig d<strong>är</strong> nere /…/ de behöver hjälp. (IP 2).<br />
<strong>Man</strong> ser <strong>vad</strong> <strong>man</strong> åstadkom<strong>mer</strong>. H<strong>är</strong> ser <strong>man</strong> resultat. (IP 21)<br />
Jag <strong>är</strong> integrerad i föreningslivet och får ta del av deras ordinarie uppgifter. Jag sitter inte bara<br />
h<strong>är</strong> och glor en hel dag. /…/ Ja det k<strong>än</strong>ns väldigt meningsfullt att vara h<strong>är</strong> och det fyller ett<br />
syfte. Jag hoppas på anställningen. (IP 13)<br />
Jag k<strong>än</strong>ner mig tillfredsställd med det jag gör. (IP 26)<br />
I förhållande till mötesplatsen beskriver flertalet deltagare att de trivs och har k<strong>än</strong>t<br />
sig delaktiga och behövda, att det <strong>är</strong> trevlig stämning på mötesplatsen och att<br />
medarbetare <strong>är</strong> snälla och hjälpsamma.<br />
39
40 Johansson<br />
40<br />
Jag trivs h<strong>är</strong>, de <strong>är</strong> trevliga. <strong>Man</strong> blir alltid positivt bemött och <strong>man</strong> k<strong>än</strong>ner sig välkommen.<br />
(IP 2)<br />
Jag kan bara säga att jag trivs superbra h<strong>är</strong> och alla <strong>är</strong> så v<strong>än</strong>liga. <strong>Man</strong> behöver liksom inte<br />
skämmas för det handikapp <strong>man</strong> har liksom, utan det <strong>är</strong> som det <strong>är</strong>. Alla har någonting, några<br />
problem, eller har haft, och <strong>är</strong> det något kan <strong>man</strong> gå till vem som helst och prata. Behöver<br />
inte bara vara (handledare) utan vem som helst så lyssnar dom, och det <strong>är</strong> bra. Har <strong>man</strong> varit<br />
hemma så l<strong>än</strong>ge så <strong>är</strong> det rätt svårt att komma ut och då behöver <strong>man</strong> detta. (IP 7)<br />
4.3.3 Förv<strong>än</strong>tningar och syn på framtiden<br />
Deltagarna upplever att de har utvecklats själva under tiden i Mötesplatsprojektet.<br />
De nämner i relation till detta att de k<strong>än</strong>ner att de klarar av sina arbetsuppgifter<br />
och att de klarar av kontakter med m<strong>än</strong>niskor betydligt bättre <strong>än</strong> innan projektets<br />
start.<br />
Jag <strong>är</strong> framförallt nöjd med mig själv. Det <strong>är</strong> en väldigt stor skillnad. /…/ Jag vet (nu) att jag<br />
klarar av att träffa m<strong>än</strong>niskor, det sociala framför allt. Hade problem med det innan. Det har<br />
gått hur bra som helst. Och jag klarar av arbetsuppgifterna bra, det trodde jag inget annat<br />
heller men det k<strong>än</strong>ns bra att veta. (IP 4)<br />
Kunde <strong>än</strong>då vara nyttig och k<strong>än</strong>na mig nyttig. N<strong>är</strong> alla planer gått under jorden så har <strong>man</strong><br />
fått liksom en ny identitet. Det betyder mycket för mig. Nu n<strong>är</strong> <strong>man</strong> ska sluta så h<strong>än</strong>ger det<br />
i luften – nästa steg. (IP 23)<br />
Det har gett mig tron tillbaka på mig själv och arbetsmarknaden. Jag hoppas att det håller.<br />
(IP 5)<br />
<strong>Man</strong> <strong>är</strong> <strong>kanske</strong> <strong>mer</strong> <strong>kapabel</strong> <strong>än</strong> <strong>vad</strong> <strong>man</strong> trodde. Det har väl st<strong>är</strong>kt lite. (IP 6)<br />
Jag har varit väldigt sjuk innan jag började h<strong>är</strong> och jag har blivit mycket friskare i alla fall.<br />
Trappat ner på medicineringen har jag också gjort, så allt sådant d<strong>är</strong> <strong>är</strong> h<strong>är</strong>ifrån, allt detta<br />
positiva. (IP 7)<br />
De k<strong>än</strong>ner att de har lyckats bryta gamla mönster – mönster av isolering och passivitet.<br />
Jag har kommit så långt att jag kom<strong>mer</strong> upp på morgonen och kom<strong>mer</strong> hit och <strong>är</strong> h<strong>är</strong> dom<br />
timmar jag ska vara h<strong>är</strong>. (IP 19)<br />
Ja det <strong>är</strong> bättre att vara h<strong>är</strong>. Hemma sitter <strong>man</strong> bara och glor i väggen. (IP 24)<br />
Deltagarna beskriver en osäkerhet om <strong>vad</strong> som kom<strong>mer</strong> att h<strong>än</strong>da efter deras tid<br />
i projektet. En del <strong>är</strong> också osäkra på hur l<strong>än</strong>ge till de får vara kvar i projektet. De<br />
<strong>är</strong> osäkra i förhållande till ifall de kom<strong>mer</strong> att kunna få ett arbete, en anställning<br />
på mötesplatsen, någon annan praktikplats eller gå vidare till något annat projekt.
Johansson 41<br />
En del deltagare beskriver att de k<strong>än</strong>ner sig redo att gå vidare mot ett ”riktigt” arbete<br />
medan andra g<strong>är</strong>na skulle vilja stanna kvar på mötesplatsen i projektet och<br />
helst av allt få en anställning d<strong>är</strong>.<br />
Helst av allt vill jag stanna kvar h<strong>är</strong>. (IP 4)<br />
K<strong>än</strong>ns på något sätt som <strong>man</strong> hamnade h<strong>är</strong> och rehabiliteras in i arbetslöshet. Kom<strong>mer</strong> inte<br />
vidare. /…/ K<strong>än</strong>ns ganska mycket som <strong>man</strong> blir /…/ skickad till massa olika praktiker liksom.<br />
(IP 4)<br />
Jag kan inte få förl<strong>än</strong>gning och måste d<strong>är</strong>för göra något annat. /…/ Kanske kan jag få jobb<br />
och jag hoppas det blir bättre. /…/ Nu vet <strong>man</strong>, <strong>man</strong> har erfarenhet h<strong>är</strong>ifrån, så det k<strong>än</strong>ns<br />
mycket bättre. /…/ Jag k<strong>än</strong>ner mig lite orolig för hur det ska bli. Bättre att göra något annat.<br />
Jag har diskuterat detta med (handledare). Nu kan jag gå ut och prata <strong>mer</strong>, söka jobb och så.<br />
Jag hoppas att det blir bra. Vet inte. (IP 1)<br />
En del deltagare nämner också möjligheten att få sk plusjobb;<br />
Nu kom<strong>mer</strong> jag ju att gå på plusjobb och hade jag inte haft denna praktiken så hade jag inte<br />
fått det. Det har gett mig jättemycket. (IP 2)<br />
Jag har sökt plusjobb h<strong>är</strong>. Vi får se om jag får det. Det hoppas jag verkligen. (IP 7)<br />
Medan andra inte vet alls <strong>vad</strong> som kom<strong>mer</strong> att h<strong>än</strong>da efter arbetstr<strong>än</strong>ingsperiodens<br />
slut;<br />
Jag har ingen som helst aning. Jag vet inte. (IP 26)<br />
Det <strong>är</strong> jobbigt /…/ men samtidigt kan jag ju inte vara h<strong>är</strong> hela tiden heller k<strong>än</strong>ner jag, eftersom<br />
det h<strong>är</strong> kan inte leda till någonting. H<strong>är</strong> kan jag inte få något fast jobb. Det finns inga<br />
pengar till det heller. Så även om, jag vet att dom vill ju ha kvar mig och jag trivs h<strong>är</strong>, men<br />
det fungerar ju inte i l<strong>än</strong>gden. (IP 6)<br />
Det <strong>är</strong> tvehågset om <strong>man</strong> orkar 8 timmar, men <strong>man</strong> måste försöka eller så <strong>kanske</strong> <strong>man</strong> kan<br />
vara sjukskriven halva tiden. /…/ Det <strong>är</strong> lite ovisst. /…/ Det viktigaste <strong>är</strong> att <strong>man</strong> kom<strong>mer</strong><br />
igång och att det kan leda till ett riktigt jobb, fast anställning och inte bara lönebidrag. Jag<br />
har soc idag. (IP 2)<br />
Ett flertal deltagare nämner den ekonomiska situationen som svår. Dels under<br />
själva arbetstr<strong>än</strong>ingen;<br />
Jag har ringt till Försäkringskassan och försökt få ersättning för att åka buss hit. Men nu betalar<br />
jag faktiskt för att arbeta h<strong>är</strong>. (IP 24)<br />
Dels att <strong>man</strong> g<strong>är</strong>na skulle vilja få en anställning med lön i stället för att leva på<br />
bidrag. En deltagare nämner Försäkringskassan i relation till detta;<br />
41
42 Johansson<br />
42<br />
Ibland har jag fått den uppfattningen att dom kör sitt race och har ingen förståelse för att<br />
om jag nu kom<strong>mer</strong> ut i jobb så kom<strong>mer</strong> dom också att tj<strong>än</strong>a på det. Men d<strong>är</strong> har jag aldrig<br />
k<strong>än</strong>t att dom <strong>är</strong> på min sida. /…/ Du vet, dom hade ju varit glada om jag gått på sjukbidrag<br />
så dom slapp dra skit med mig. Men jag vill inte leva på bidrag. Varför ska jag det? (IP 26)<br />
På frågan om de tror att arbetstr<strong>än</strong>ingen kan leda till jobb svarar en infor<strong>man</strong>t:<br />
Ja det tror jag säkert. Speciellt för dom som <strong>är</strong> arbetslösa. Jag vet inte. Min situation <strong>är</strong> lite<br />
annorlunda. Detta <strong>är</strong> en bra plats, ett bra mellansteg mellan hemma och jobb. Jag tror att<br />
detta projektet kan hjälpa många som t ex varit sjukskrivna deltid och arbetslösa andra halvan.<br />
Dom kunde ju beredas något på den andra halvan. (IP 21)<br />
D<strong>är</strong> <strong>är</strong> många om ett jobb ju. Hur sjukt <strong>är</strong> det, jag menar, det d<strong>är</strong> med social trygghet <strong>är</strong><br />
bortblåst. Det finns inte <strong>mer</strong>. Innan var det så självklart att <strong>man</strong> skulle ha ett jobb, det <strong>är</strong> ju<br />
inte det idag. Har <strong>man</strong> utbildning idag, ja det <strong>är</strong> inte lättare att få jobb ju. Jag tycker det <strong>är</strong><br />
helt galet. (IP 26)<br />
Deltagarnas farhågor handlar om att gå tillbaka till tidigare isolering, att de ska<br />
hamna i tidsglapp, att de ska pressas från myndighetssidan och misslyckas igen.<br />
Många berättar om tidigare sådana erfarenheter.<br />
Jag <strong>är</strong> jätterädd att Försäkringskassan ska börja säga att nu ser vi att (deltagaren) <strong>är</strong> d<strong>är</strong> tre<br />
dagar i veckan, ser bra ut, nu får (deltagaren) in i arbetslivet. Det <strong>är</strong> jag rädd för. Jag k<strong>än</strong>ner<br />
lite oro för detta, men jag får prata med (handledaren). (IP 5)<br />
Deltagarna har också olika kunskap om och erfarenheter av hur framtiden har<br />
hanterats inom Mötesplatsprojektet – t ex mellan dem, handledare och ansvariga<br />
myndigheter. Deltagarna bads också jämföra arbetstr<strong>än</strong>ingen i Mötesplatsprojektet<br />
med eventuella tidigare erfarenheter av liknande projekt eller praktikplatser.<br />
Flera deltagare gjorde då jämförelser mellan föreningarna/mötesplatserna och<br />
myndigheterna, både mot bakgrund av Mötesplatsprojektet och tidigare erfarenheter<br />
av myndighetskontakter och insatser:<br />
Myndigheter <strong>är</strong> ju liksom någon som står med pekpinnen i handen. /…/ H<strong>är</strong> <strong>är</strong> <strong>man</strong> en i<br />
g<strong>än</strong>get. Det <strong>är</strong> en vi-k<strong>än</strong>sla. (IP 2)<br />
Om Arbetsförmedlingen uttrycker en infor<strong>man</strong>t:<br />
Jag skulle vilja se någonstans att dom arbetar efter <strong>vad</strong> dom förv<strong>än</strong>tas av befolkningen. Dom<br />
vill att alla ska gå ut på arbetsmarknaden. Jag har liksom ingen arbetslivserfarenhet och har<br />
varit sjuk och gått sjukskriven och levt på understöd. Då behöver <strong>man</strong> lite öppning. Jag tycker<br />
inte dom kan erbjuda det över huvud taget. K<strong>än</strong>ns som dom <strong>är</strong> ett kontrollorgan till Försäkringskassan.<br />
Det h<strong>är</strong> <strong>är</strong> det enda som hjälpt mig att komma igång över huvud taget. (IP<br />
13)<br />
En deltagare beskriver myndigheternas krav som:
Johansson 43<br />
Buffel och båg ganska mycket. Ställs upp krav på <strong>vad</strong> medborgaren ska göra /.../ men trots<br />
att du gjort detta så k<strong>än</strong>ner du dig inte önskv<strong>är</strong>d. Trots att <strong>man</strong> kämpar. /…/ H<strong>är</strong> <strong>är</strong> det jättebra.<br />
H<strong>är</strong> arbetar dom utifrån <strong>vad</strong> dom säger också. /…/ <strong>Man</strong> får göra aktiva val själv. Får<br />
ta egna initiativ, <strong>man</strong> får vägledning, <strong>man</strong> får delaktighet också. Det fungerar jättebra. (IP<br />
13)<br />
4.3.4 Sam<strong>man</strong>fattning<br />
Gällande förv<strong>än</strong>tningar och inställningar inför Mötesplatsprojektet har flera deltagare<br />
k<strong>än</strong>t sig rädda, tvingade eller inte alls motiverade att delta från början. De<br />
var också rädda att förlora sin ekonomiska ersättning. Andra har varit motiverade<br />
från början. Ett tydligt mönster visar att flertalet deltagares negativa inställning<br />
v<strong>än</strong>ts till något positivt n<strong>är</strong> de väl börjat arbetstr<strong>än</strong>a i Mötesplatsprojektet. De<br />
upplever bemötandet från handledare och medarbetare på mötesplatserna som<br />
positivt och de trivs. Arbetsuppgifterna upplevs nyttiga, meningsfulla, varierande<br />
och möjliga att påverka. Arbetstr<strong>än</strong>ingen upplevs mindre pressande till skillnad<br />
från tidigare erfarenheter, vilket flertalet deltagare po<strong>än</strong>gterar har varit en viktig<br />
förutsättning. Handledarna upplevs som ett stöd i alla frågor. Deltagarna beskriver<br />
att de utvecklats socialt under arbetstr<strong>än</strong>ingen och att de har blivit st<strong>är</strong>kta. De<br />
k<strong>än</strong>ner att de har lyckats bryta gamla mönster av isolering och passivitet. Deltagarna<br />
beskriver en stor osäkerhet inför framtiden, <strong>vad</strong> som kom<strong>mer</strong> att h<strong>än</strong>da efter<br />
deras tid i projektet. De lyfter fram farhågor om att hamna tillbaka i tidigare<br />
isolering, hamna i tidsglapp eller pressas från myndighetssidan och misslyckas på<br />
nytt. Flera deltagare nämner att de helst skulle vilja stanna kvar på mötesplatsen<br />
och få en anställning d<strong>är</strong>, andra hoppas på att lyckas gå vidare och få ett arbete<br />
utanför mötesplatsen.<br />
4.4 Handledarna<br />
De fyra anställda handledarna i Mötesplatsprojektet; Aster Boberg Menghestu,<br />
Masoud Sedighi, Mathias Persson och Karin Kruse, har intervjuats vid två tillfällen.<br />
Vid första tillfället intervjuades varje handledare enskilt och vid andra tillfället<br />
intervjuades de fyra handledarna i grupp. De enskilda intervjuerna genomfördes<br />
januari-februari 2006. Gruppintervjun genomfördes våren 2007. Vid de första<br />
enskilda intervjuerna fokuserades aktuella möjligheter och svårigheter i projektet.<br />
Vid andra intervjutillfället i grupp fokuserades hur samverkan med<br />
relevanta aktörer i relation till Mötesplatsprojektet upplevts liksom för<strong>än</strong>dringsprocesser<br />
i samverkansarbetet under projekttiden.<br />
43
44 Johansson<br />
4.4.1 Handledarna enskilt<br />
Samarbetet med Aktivitetsporten…<br />
En handledare ger uttryck för att de huvudsakliga svårigheterna vid tillfället för<br />
intervjun <strong>är</strong> samarbetet med Aktivitetsporten. Vad Aktivitetsporten anser att deltagarna<br />
behöver skiljer sig från <strong>vad</strong> handledarna tycker. Handledaren tycker att<br />
det <strong>är</strong> svårt att bemästra kraven från Aktivitetsporten, och att kraven <strong>än</strong>dras hela<br />
tiden. Handledaren tror på Mötesplatsprojektet och att det kom<strong>mer</strong> att lyckas,<br />
men att detta <strong>är</strong> beroende av hur mycket de måste följa kraven från Aktivitetsporten.<br />
Handledaren menar att projektet startats utifrån en annan vision av hur <strong>man</strong><br />
ska hjälpa de h<strong>är</strong> m<strong>än</strong>niskorna. En annan handledare upplever att Aktivitetsporten<br />
går med på <strong>vad</strong> handledarna vill, men att det <strong>är</strong> ett osäkert läge på grund av<br />
att Aktivitetsporten ska omorganiseras våren 2006 avseende personal och att de<br />
då inte vet <strong>vad</strong> som v<strong>än</strong>tar i fråga om krav och makt. En handledare hoppas att<br />
de deltagare som kom<strong>mer</strong> in i projektet kom<strong>mer</strong> att vara d<strong>är</strong> långsiktigt och att<br />
de d<strong>är</strong>för har försökt påverka vilka som rekryteras till projektet. Handledaren<br />
upplever sig ha bra kontakt med Aktivitetsporten och hämtar remisser och träffar<br />
deltagare på Aktivitetsporten en till två gånger i veckan.<br />
Sekretessen…<br />
Flera handledare nämner att sekretessen utgör ett problem i kontakterna med Aktivitetsporten.<br />
De vet inte allt om deltagarna som Aktivitetsporten gör och Aktivitetsporten<br />
har svårt att förstå detta. Vissa problem skulle undvikas om de visste<br />
<strong>mer</strong> om deltagarna.<br />
Målgruppen…<br />
Flera handledare po<strong>än</strong>gterar också att målgruppen <strong>är</strong> en helt annan <strong>än</strong> <strong>vad</strong> de v<strong>än</strong>tat<br />
sig.<br />
Förankringen…<br />
Attityden från övriga medarbetare på mötesplatsen gentemot deltagarna upplevs<br />
också som ett problem. Projektet upplevs inte vara tillräckligt förankrat bland övrig<br />
personal i föreningarna, vilket också h<strong>än</strong>ger sam<strong>man</strong> med att målgruppen visade<br />
sig vara en annan <strong>än</strong> v<strong>än</strong>tat. Föreningarna <strong>är</strong> enligt en handledare vana vid<br />
att ha praktikanter, men då engagerade personer eller personer som <strong>är</strong> d<strong>är</strong> via kontakter.<br />
Det <strong>är</strong> inte den målgruppen som nu kom<strong>mer</strong> till mötesplatserna, och dessutom<br />
så <strong>är</strong> de många fler <strong>än</strong> <strong>vad</strong> det annars brukar vara. Handledaren uppger behovet<br />
av mötesplatsernas delaktighet och ansvarstagande n<strong>är</strong> det gäller att ta initiativet<br />
till hur de ska få praktikplatser.<br />
44
Johansson 45<br />
Skapa arbetsuppgifter och praktikplatser…<br />
Det som tar mest tid för tillfället (jan/feb 2006) <strong>är</strong> att prata med deltagarna om<br />
<strong>vad</strong> de ska göra menar en handledare. Handledaren upplever sig behöva kämpa<br />
hela tiden med att ordna arbetsuppgifter. Ett problem <strong>är</strong> att de inte har några riktiga<br />
arbetsplatshandledare. Handledaren har också börjat kontakta andra föreningar<br />
för att hitta arbetsplatser. Även de andra handledarna upplever att mycket<br />
tid går åt till att ordna arbetsuppgifter till deltagarna, vilket de trodde skulle vara<br />
<strong>mer</strong> ordnat från start. Vissa deltagare har upplevt det besv<strong>är</strong>ligt att det inte har<br />
varit helt klart <strong>vad</strong> de ska göra på mötesplatsen, menar handledarna. Samtidigt<br />
upplevs det stimulerande och roligt att ordna med allt detta. Det <strong>är</strong> en bra atmosf<strong>är</strong><br />
på mötesplatsen vilket gör att deltagarna trivs direkt, enligt handledarna. Arbetsledarskapet<br />
tar mycket tid för handledarna, liksom rekryteringen av deltagare<br />
och att jaga andra föreningar som kan ta emot deltagarna. De två orosmomenten<br />
i projektet uppges vara att ordna praktikplatser samt medfinansieringen.<br />
Utbildning och samverkan mellan föreningarna…<br />
En svårighet med projektet <strong>är</strong> också att de planerade utbildningsaktiviteterna<br />
med de övriga mötesplatserna inte har blivit så mycket av. En handledare trodde<br />
att det skulle vara <strong>mer</strong> samverkan mellan föreningarna <strong>än</strong> <strong>vad</strong> det blivit. En annan<br />
handledare po<strong>än</strong>gterar också att de inte har hunnit med den planerade kompetenshöjningen,<br />
de gemensamma träffarna. En handledare tror dock att det kom<strong>mer</strong><br />
bli kanon n<strong>är</strong> de kom<strong>mer</strong> upp i full be<strong>man</strong>ning med deltagare och n<strong>är</strong> de<br />
kom<strong>mer</strong> igång med utbildning för deltagarna i grupp.<br />
Tvång eller frivilligt deltagande…<br />
Det som k<strong>än</strong>ns negativt och ov<strong>än</strong>tat <strong>är</strong> att många deltagare k<strong>än</strong>ner sig tvingade<br />
att delta i projektet. En handledare menar att det sägs att alla deltagare <strong>är</strong> h<strong>är</strong> frivilligt<br />
men att detta <strong>är</strong> en sanning med modifikation, att de i verkligheten riskerar<br />
att bli av med sin ersättning. Samtidigt menar handledaren att tvånget <strong>kanske</strong> gör<br />
det lättare för deltagarna och att de verkar motiverade. Pengar <strong>är</strong> viktigt menar<br />
handledaren.<br />
Först<strong>är</strong>kt handledning…<br />
En handledare upplever också ett behov av <strong>mer</strong> tid till den först<strong>är</strong>kta handledningen<br />
och att det behövs en tydligare definition av handledarrollen.<br />
Nästa steg…<br />
En handledare menar att de behöver diskutera <strong>vad</strong> som ska bli nästa steg efter projektet.<br />
Handledaren upplever att det <strong>är</strong> ett dilemma att inte lova deltagare för<br />
mycket.<br />
45
46 Johansson<br />
4.4.2 Handledarna i grupp<br />
Handledarna upplever att rekryteringen av deltagare har för<strong>än</strong>drats till det bättre<br />
under projektets tid. Tidigare skedde den på Aktivitetsporten, nu (våren 2007)<br />
sker den via remisser med sam<strong>man</strong>h<strong>än</strong>gande remissmöten.<br />
46<br />
<strong>Man</strong> kan säga att det har för<strong>än</strong>drats sen vi började till det bättre. N<strong>är</strong> vi började så var det<br />
liksom bara att <strong>man</strong> tog in (HL 2).<br />
Det går inte att jämföra. Vi var ju d<strong>är</strong> borta och talade om vilka platser som fanns och så var<br />
det några som var intresserade speciellt, så startade vi med dom. Dom plockades bara (HL 3).<br />
Ja ja, nu går det via remisser /…/ (HL 1).<br />
En handledare upplevde dock vissa fördelar med den tidigare rekryteringsprocessen<br />
på grund att <strong>man</strong> då mötte deltagarna tidigare.<br />
Det som jag tycker <strong>kanske</strong> var bättre tidigare det var att gå bort och möta deltagarna n<strong>är</strong> dom<br />
var i Aktivitetsporten och direkt försöka ta fram olika platser som <strong>man</strong> hade, som <strong>kanske</strong> var<br />
möjliga och d<strong>är</strong> <strong>man</strong> visste att d<strong>är</strong> kunde <strong>man</strong> lätt få in någon. Och att <strong>man</strong> också kunde<br />
möta deltagarna direkt efteråt i samtal och direkt d<strong>är</strong> också k<strong>än</strong>na att det h<strong>är</strong> kan nog bli något.<br />
Nu ibland får <strong>man</strong> <strong>kanske</strong> en remiss som jag inte vet alls <strong>vad</strong> det <strong>är</strong> för m<strong>än</strong>niska och<br />
det <strong>är</strong> också ett ställe d<strong>är</strong> det faktiskt <strong>är</strong> rätt fullt nu /…/ (HL 4).<br />
Handledarna upplever att samarbetet med myndigheterna och Aktivitetsporten<br />
har blivit bättre. Tidigare upplevde inte handledarna att det fanns utrymme att<br />
säga nej till några deltagare eller bestämmelser, medan det idag <strong>är</strong> <strong>mer</strong> dialog kring<br />
enskilda deltagare och också möjligt att ta bort någon som <strong>är</strong> en belastning för<br />
mötesplatsen.<br />
/…/ dom accepterade inte ett nej på samma sätt som idag. Nu sker det <strong>mer</strong> dialog tycker jag.<br />
Men det kan diskuteras liksom (HL 2).<br />
/…/ det går mycket lättare att liksom ta bort den om det visar sig att dom inte kan tillgodogöra<br />
sig det eller att det till och med <strong>är</strong> en belastning för mötesplatsen (HL 3).<br />
Handledarna tror att svårigheterna i början av projektet h<strong>än</strong>gde sam<strong>man</strong> dels<br />
med att de själva var nya, dels med stor press på grund av långa köer till projektet.<br />
Handledarna beskriver också att det skedde en stor för<strong>än</strong>dring i samband med att<br />
Ylva kom till Aktivitetsporten. Kontakterna blev mycket bättre och strukturerades<br />
upp genom henne och de veckovisa remissmötena. Struktureringen handlar<br />
också om den matris som har utarbetats för att veta hur många deltagare de kan<br />
ta emot, med uppgifter om hur många som <strong>är</strong> på väg in och hur många som <strong>är</strong><br />
på väg ut från mötesplatserna. Tidigare hade de månadsmöten med Lilian och<br />
ringde och skickade mail d<strong>är</strong> emellan. De berättar också att projektledaren nu<strong>mer</strong>a<br />
också <strong>är</strong> med på remissmötena, vilket de tycker <strong>är</strong> bra. Nu<strong>mer</strong>a upplever hand-
Johansson 47<br />
ledarna att de får de deltagare de vill ha och att de kan diskutera detta samt lämplig<br />
arbetstr<strong>än</strong>ingsplats. Remisser kunde tidigare ligga fyra-fem månader.<br />
Så det <strong>är</strong> liksom strukturerat på ett helt annat sätt (HL 2).<br />
Nu får vi nästan deltagare som vi vill ha (HL 1).<br />
Handledarna berättar också att arbetstiderna, antal krävda timmar arbetstr<strong>än</strong>ing<br />
i veckan, för deltagarna i Mötesplatsprojektet har för<strong>än</strong>drats.<br />
Nu bestämde vi att det skulle minst vara 9-10 timmar per vecka. Det tror jag stäm<strong>mer</strong>. Vi<br />
hade problem med deltagarna och tiderna…(HL 1).<br />
Denna för<strong>än</strong>dring var projektledarens och Aktivitetsportens önskemål, vilket<br />
handledarna tror beror på att finansi<strong>är</strong>erna ville det.<br />
Jag kan t<strong>än</strong>ka mig att det var dels medfinansi<strong>är</strong>erna (HL 2).<br />
Handledarna menar också att det kan h<strong>än</strong>ga sam<strong>man</strong> med kriterierna för Aktivitetsporten<br />
och AF/FK-projektet, dvs minst antal timmar som krävs för att få vara<br />
med d<strong>är</strong>.<br />
Det var att vi hade f<strong>är</strong>re timmar <strong>man</strong> kunde gå in i mötesplatsprojektet på <strong>än</strong> <strong>vad</strong> det ställdes<br />
krav för Aktivitetsporten som var 15 timmar i veckan. Skulle hon gå h<strong>är</strong> fyra timmar i veckan<br />
och du har varit på kurs 15 timmar i veckan. Det finns liksom ingen rimlighet i det heller.<br />
Jag tror att det var så. Jag vet inte, det var Eva Maria och Aktivitetsporten (HL 2).<br />
Det handlar väl om dom kriterier som egentligen gjorde att <strong>man</strong> kunde gå in i AF/FK-projektet,<br />
d<strong>är</strong> <strong>man</strong> har minimum 10 timmar per vecka (HL 3).<br />
Om remissmötena säger handledarna att ”d<strong>är</strong> ventilerar vi mycket n<strong>är</strong> vi pratar”,<br />
som handlar om arbetsplatsen, deltagare, problem och frågor.<br />
Nä men vi ventilerar mycket n<strong>är</strong> vi pratar om våra arbetsplatser, mötesplatser, deltagare vi<br />
har och så /…/ (HL 1)<br />
Lite allm<strong>än</strong>t om <strong>man</strong> arbetar med fönster, huset, eller om dom gör något annat med Bryggeriet<br />
eller andra aktiviteter som <strong>man</strong> ska ordna, hur <strong>man</strong> har med det. Lite allm<strong>än</strong>t (HL 2).<br />
/…/ sen handlar det om handledningsfrågor (HL 2).<br />
/…/ eller att <strong>man</strong> har problem på någon mötesplats med någon deltagare. Det kan också vara<br />
väldigt specifikt ibland och generella frågor om hur vi ska agera i vissa situationer. Om det<br />
<strong>är</strong> lång frånvaro eller om det <strong>är</strong>… (HL 2).<br />
Eller hur det fungerar t ex med arbetsplatshandledarna, dom som <strong>är</strong> ute och har kontakt med<br />
deltagarna, hur det fungerar (HL 3).<br />
47
48 Johansson<br />
Handledarna upplever att det <strong>är</strong> bra att höra hur de andra handledarna gör, att de<br />
har lite olika metoder.<br />
48<br />
Ja det <strong>är</strong> bra att <strong>man</strong> får höra <strong>vad</strong> dom andra tycker om hur <strong>man</strong> själv jobbar. Vi jobbar ju<br />
lite olika, vi har lite olika metoder. Det kan va kul att höra om (handledare) hade något problem<br />
eller något, och det löste vi så h<strong>är</strong>… (HL 4).<br />
De tycker att mötena <strong>är</strong> l<strong>är</strong>orika, att det <strong>är</strong> högt i tak och öppet klimat.<br />
Jag tycker att vi har väldigt högt i tak, vi skojar mycket, vi har trevligt och det k<strong>än</strong>ns som vi<br />
kan prata. Det <strong>är</strong> inget som <strong>är</strong> hemligt och såd<strong>är</strong> (HL 4).<br />
Handledarna berättar hur mötesfor<strong>mer</strong>na har för<strong>än</strong>drats under projekttiden. Innan<br />
remissmötena infördes hade de projektmöten, handledarna tillsam<strong>man</strong>s med<br />
projektledaren, men då var inte Ylva från Aktivitetsporten med. Sen började hon<br />
vara med en halvtimme på dessa möten och till sist remissmötena varje vecka.<br />
Handledarna betonar att de inte har sekretess, i samband med frågan om ifall<br />
sekretess påverkar samverkan med Aktivitetsporten. Handledarna reflekterar också<br />
kring hur myndigheterna förhåller sig till sekretessen i deltagardiskussioner tillsam<strong>man</strong>s<br />
med handledarna.<br />
Vi har ju inte sekretess eller såd<strong>är</strong> gentemot varandra. Vi har inte det problemet. Men det <strong>är</strong><br />
mycket möjligt att dom på Försäkringskassan och så ibland <strong>kanske</strong> går utanför sin sekretess,<br />
det kan bli lätt h<strong>än</strong>t att det blir så. Allm<strong>än</strong>t ibland, <strong>man</strong> pratar om deltagare. Vi kan säga <strong>vad</strong><br />
som helst men dom kan inte säga något alls egentligen. Men någon stans måste dom säga<br />
saker för att vi ska kunna agera och jobba (HL 4).<br />
Men å andra sidan <strong>är</strong> det ju egentligen ingenting vi talar om för deltagaren att vi vet från<br />
början om dom inte själva säger det. I första mötet får dom själva berätta. Vi har aldrig haft<br />
någon som inte berättat nästan hela sitt problem faktiskt (HL 3).<br />
Samtidigt menar handledarna att det hade varit bra att veta <strong>mer</strong> i vissa situationer,<br />
exempelvis n<strong>är</strong> det har handlat om deltagare som t ex har haft missbruksproblem.<br />
Det handlar också om vårt anseende ut mot föreningarna /…/. Det <strong>är</strong> mycket sådana grejer<br />
så d<strong>är</strong>för <strong>är</strong> det viktigt och vi förlitar oss mycket på det h<strong>är</strong> filtret som Aktivitetsporten säger<br />
sig ha satt upp /…/. Och vi vill g<strong>är</strong>na tro att det <strong>är</strong> så. Men ibland har det visat sig att det<br />
inte fungerar som ett sp<strong>är</strong>rfilter (HL 4).<br />
Handledarna upplever att det finns en viss förvirring kring roller hos deltagarna,<br />
att vissa tror att handledarna <strong>är</strong> myndighetspersoner som kan bestämma och fatta<br />
beslut. Handledarna försöker förklara hur det ligger till.<br />
Många deltagare tror att vi <strong>är</strong> Försäkringskassan, så att dom tror att vi har sekretess och allting<br />
(HL 3) .<br />
Men det brukar vi vara rätt tydliga med, att jag har liksom ingen tystnadsplikt… (HL 2).
Johansson 49<br />
Det brukar vara rätt viktigt att <strong>man</strong> pekar på det att jag <strong>är</strong> ingen myndighet, jag <strong>är</strong> inte alls<br />
med och fattar beslut om dig. Jag vet ingenting egentligen och jag behöver inte veta någonting<br />
egentligen (HL 4).<br />
Jag måste erk<strong>än</strong>na att vissa av mina deltagare tycker att jag kan påverka mycket även om jag<br />
berättar att jag <strong>är</strong> ingenting. Men jag brukar skoja med dom att det <strong>är</strong> först gud och sen din<br />
handläggare och sen… /…/ men jag tror att dom ser bara mig liksom. Dom flesta som <strong>är</strong><br />
hos oss med annan bakgrund och språktr<strong>än</strong>ar hos oss, dom tycker att jag har <strong>mer</strong> kraft. Jag<br />
vet inte <strong>vad</strong> jag ska göra, jag förklarar för dom hela tiden (HL 1).<br />
N<strong>är</strong> dom kom<strong>mer</strong> till oss får dom en handledare, sen Ylva och sen att dom <strong>kanske</strong> håller kontakt<br />
med myndigheter också <strong>kanske</strong>. Det <strong>är</strong> svårt för dom att hålla is<strong>är</strong> begreppen. Sen även<br />
Ylva och Lilian har inte heller någon beslutanderätt <strong>vad</strong> gäller deltagarna. Dom agerar inte<br />
som myndigheter (HL 2).<br />
Handledarna upplever att de har blivit <strong>mer</strong> erfarna under projekttiden och att det<br />
var mycket annat som tog tid i början. Handledarna upplever att de hanterar problem<br />
bättre vid tiden för intervjun.<br />
I början var det lite svårt tycker jag, att hitta rätt balans. Det h<strong>är</strong> mellan att va medm<strong>än</strong>niska<br />
och medarbetare och… (HL 2).<br />
Det <strong>är</strong> frågan om hur <strong>man</strong> ska säga saker, det tycker jag kan va svårt. Hur ska jag säga så att<br />
m<strong>än</strong>niskan inte går under eller… (HL 4).<br />
De reflekterar också kring att målgruppen till viss del har <strong>än</strong>drats, eller att de lyckats<br />
påverka rekryteringen något <strong>mer</strong> <strong>än</strong> i början av projektet.<br />
Det har vi väl kämpat för, att vi inte ville bli den h<strong>är</strong> flasktratten. Och ibland har det k<strong>än</strong>ts<br />
att vi håller på att bli ”mission impossible”. /…/ Men det har vi väl varit rätt så hårda med<br />
att förklara, för att då blir det att alla dom föreningarna som hjälper oss dom tröttnar till slut.<br />
Då rasar allting. Det <strong>är</strong> viktigt för föreningarna faktiskt, alltså dom gör ju detta av flera olika<br />
skäl men det ena <strong>är</strong> ju att dom vill också tj<strong>än</strong>a något på det. Någon som hjälper dom, någon<br />
som står i kafeterian eller som kan göra något (HL 4).<br />
Det <strong>är</strong> dom samtalen h<strong>är</strong> med Ylva, n<strong>är</strong> hon liksom faktiskt ska lämna över remissen. Det <strong>är</strong><br />
d<strong>är</strong> vi diskuterar kring det och så (HL 2).<br />
Jag upplever det nog som att det h<strong>än</strong>der tidigare, det <strong>är</strong> klart mycket bättre förståelse, det <strong>är</strong><br />
mycket enklare. Eller så <strong>är</strong> det tv<strong>är</strong>tom, dom problempersonerna kom<strong>mer</strong> inte l<strong>än</strong>gre, <strong>vad</strong><br />
vet jag (HL 3).<br />
Handledarna berättar också om hur förfaringssättet vid förl<strong>än</strong>gningar har för<strong>än</strong>drats<br />
under projekttiden. I samband med förl<strong>än</strong>gningar så hålls nu<strong>mer</strong>a individuella<br />
möten mellan handledare, deltagare och Ylva från Aktivitetsporten, de sk trepartssamtalen,<br />
två veckor innan tiden går ut. Handledarna berättar att de själva<br />
tar upp detta med deltagaren innan mötet och förbereder deltagaren. I början av<br />
49
50 Johansson<br />
projektet skrev handledarna själva förl<strong>än</strong>gningarna och de berättar att de då skrev<br />
flera månader direkt.<br />
50<br />
Jag kom<strong>mer</strong> inte ihåg, i början så hade vi själva förl<strong>än</strong>gningar (HL 2).<br />
Ja och det gick bra (HL 3).<br />
På en gång. Sex månader på en gång (HL 1).<br />
Ja det var samtal om dels <strong>vad</strong> deltagaren vill men också /…/ på en själv liksom och helst t<strong>än</strong>ka<br />
hur lång tid behöver den h<strong>är</strong> m<strong>än</strong>niskan för att klara arbetslivet. Har <strong>man</strong> då haft dom i två<br />
månader eller något sånt så inser <strong>man</strong> att det h<strong>är</strong> kom<strong>mer</strong> att ta jättelång tid. Det <strong>kanske</strong> var<br />
lite <strong>mer</strong> 6 månader (HL 3).<br />
Någon ger uttryck för att de fortfarande tror att det egentligen <strong>är</strong> mest realistiskt.<br />
Då baserades förl<strong>än</strong>gningarna på deltagarnas vilja och handledarnas egna bedömningar<br />
av hur l<strong>än</strong>ge de behövde arbetstr<strong>än</strong>a. Handledarna minns att de först i projektet<br />
sa att arbetstr<strong>än</strong>ingen skulle vara mellan 6-12 månader, men att det för<strong>än</strong>drats<br />
under projektets gång till att börja med två månader, och sedan förl<strong>än</strong>gningar<br />
i etapper.<br />
Ja det <strong>är</strong> projektet som sådant, att det handlar om mellan 6-7 månader för att… Men nu<br />
börjar vi med 2, sen <strong>kanske</strong> det blir 3 till. Aldrig d<strong>är</strong> att vi, ah vi kör till med 6 direkt (HL 4).<br />
Dom tyckte säkert att det tog för lång tid för vissa att trappa upp. Jag tror att dom ville ha<br />
<strong>mer</strong> sving i det h<strong>är</strong> faktiskt (HL 3).<br />
Handledarna berättar också om Aktivitetsprogrammen för tidsredovisning. Då<br />
de träffar Ylva inom två veckor tillsam<strong>man</strong>s med respektive deltagare fyller de i<br />
”Aktivitetsprogrammet”.<br />
Och så träffar <strong>man</strong> ju Ylva också, <strong>man</strong> träffar ju Ylva två veckor efter att hon skrivit på tillsam<strong>man</strong>s<br />
med deltagare och går igenom Aktivitetsprogrammet (HL 2).<br />
H<strong>är</strong>i ska åtta timmar per dag redovisas, programmet redovisar således 40 arbetstimmar<br />
i veckan på heltid. Handledarna menar att det var ESF-rådet som krävde<br />
aktivitetsprogrammet, och Aktivitetsporten som ville veta antal timmar som deltagarna<br />
<strong>är</strong> inne i Mötesplatsprojektet. Under mötet reder de ut <strong>vad</strong> deltagaren gör<br />
de andra timmarna som deltagaren inte arbetstr<strong>än</strong>ar på mötesplatsen och ifall de<br />
kan göra något eller inte. Ibland skrivs t ex ”friskvård”, de timmar de vilar eller<br />
tr<strong>än</strong>ar, har kontakter med läkare, handläggare etc. Handledarna upplever det<br />
svårt att de tvingas komma med siffror, och att de måste kategorisera. De upplever<br />
det svårt att dra gr<strong>än</strong>ser mellan <strong>vad</strong> som <strong>är</strong> privatliv och inte, att det k<strong>än</strong>ns som<br />
att de ”rotar i folks liv”, det som vanligtvis <strong>är</strong> privatliv.
Johansson 51<br />
Så n<strong>är</strong> vi räknar det så <strong>kanske</strong> det inte betyder exakt en timme eller två timmar, så att vi <strong>är</strong><br />
tvungna att kategorisera det till något konkret för att vi måste komma med siffror. Det <strong>är</strong><br />
oftast rätt svårt att beskriva det med siffror, t ex hur många timmar du vilar och hur många<br />
timmar du går ut, hur många timmar du satsar på att t ex reda ut dina räkningar och <strong>vad</strong> du<br />
gör med de ekonomiska delarna i ditt liv (HL 1).<br />
Problemet <strong>är</strong> att det blir <strong>än</strong>då privatliv (HL 2).<br />
/…/ för min del blir det mest planering, <strong>vad</strong> dom planerar för att komma in i arbetstr<strong>än</strong>ing<br />
eller arbetstr<strong>än</strong>ingsplatsen. Jag har en deltagare som sover minst mellan 12 till 14 timmar om<br />
dan säger hon… Nej hon <strong>är</strong> sjuk. Och sen liksom erk<strong>än</strong>ner hon att det <strong>är</strong> besv<strong>är</strong>ligt men hon<br />
gör det <strong>än</strong>då. Det <strong>kanske</strong> kan hjälpa till med att kolla <strong>vad</strong> <strong>man</strong> gör under dygnet så <strong>kanske</strong><br />
det hjälper till på något sätt. Det <strong>kanske</strong> visar att dom inte gör något annat och verkligen<br />
behöver den h<strong>är</strong> praktikplatsen. Det vet jag inte, <strong>vad</strong> som <strong>är</strong> policyn bakom detta… (HL 1).<br />
Avseende roller i förhållande till deltagarna upplever handledarna det som positivt<br />
att Ylva från Aktivitetsporten <strong>är</strong> med, att det <strong>är</strong> bra att hon tar den tuffa biten då<br />
det <strong>är</strong> lättare för henne.<br />
Hon <strong>är</strong> den h<strong>är</strong> myndighetspersonen på något sätt och har lättare för att inte va så n<strong>är</strong>a dom.<br />
Och <strong>man</strong> ser ju hur det för<strong>än</strong>dras n<strong>är</strong> vi kom<strong>mer</strong> in d<strong>är</strong>, n<strong>är</strong> Ylva <strong>är</strong> d<strong>är</strong>. Dom blir ju som<br />
ljus då. Även om jag har sagt någonting i samma anda innan så har dom <strong>kanske</strong> knotat lite<br />
då och så, men så kom<strong>mer</strong> då Ylva…jaja, då ska jag försöka (HL 3).<br />
Ja det <strong>är</strong> inte dumt att ha någon ”myndighets-Ylva”, fast hon <strong>är</strong> väldigt mjuk och go och förstående<br />
(HL 3).<br />
Handledarna po<strong>än</strong>gterar att de inte <strong>är</strong> några myndighetspersoner och inte heller<br />
ska vara det. Detta upplevs viktigt för att deltagarna ska förstå att det inte <strong>är</strong> handledarna<br />
som ”piskar” och att förtroendet mellan deltagarna och handledarna d<strong>är</strong>igenom<br />
inte skadas. Handledarna upplever att de har ett bra samarbete med Ylva.<br />
Jag tycker det <strong>är</strong> ett jädra bra samarbete med Ylva, jag trivs mycket bra med Ylva, det flyter<br />
mycket bra. <strong>Man</strong> får mycket stöd, hon har så mycket erfarenhet också… (HL 3).<br />
/…/ jag tror det <strong>är</strong> viktigt i vår roll som att va en livscoach också att <strong>man</strong> <strong>är</strong> juste. Så på så<br />
sätt <strong>är</strong> det bra att Ylva <strong>är</strong> ”the bad guy”. Fast hon inte <strong>är</strong> det <strong>än</strong>då (HL 4).<br />
Hon blir aldrig det <strong>än</strong>då. Fast hon har det d<strong>är</strong> lite ibland jobbiga krävande biten. Det gör<br />
hon utan problem och det <strong>är</strong> ingen som klagar (HL 3).<br />
Handledarna beskriver också att de upplever att de kan påverka till stor del hur<br />
l<strong>än</strong>ge en deltagare behöver arbetstr<strong>än</strong>a.<br />
Är det så att handläggaren på Försörjningsenheten eller Försäkringskassan tycker att nu jädrar<br />
<strong>är</strong> det dags och Ylva börjar bli lite nervös, då kan vi ju presentera varför vi inte tycker den<br />
ska pressas upp för mycket (HL 3).<br />
51
52 Johansson<br />
52<br />
Ja men sista ordet har ju aldrig vi (HL 2).<br />
Nej, fast jag tycker nog att dom tar väldigt stor h<strong>än</strong>syn till hur vi bedö<strong>mer</strong> fallen. Det gör<br />
dom, tycker jag (HL 3).<br />
Handledarna po<strong>än</strong>gterar att målgruppen blev en annan <strong>än</strong> <strong>vad</strong> de hade trott från<br />
början.<br />
Stora grupper ungdomar som <strong>är</strong> arbetslösa och så en del som <strong>är</strong> utbr<strong>än</strong>da från jobbet, dom<br />
två grupperna var dom största grupperna som dom presenterade för oss… Det skulle va dom<br />
från början men det blev helt annat (HL 1).<br />
Språktr<strong>än</strong>ing, missbruk, mycket depression. Mycket psykisk ohälsa (HL 2).<br />
Men jag tror myndigheterna inte heller var riktigt medvetna om hur, alltså hur svårt det var<br />
(HL 2).<br />
De berättar att Mötesplatsprojektet har anpassat mycket efter målgruppen så som<br />
den kom att se ut.<br />
Vi har ju anpassat mycket. Hela Amiralen <strong>är</strong> en stor anpassning för att kunna ta emot vissa<br />
målgrupper. Som (handledare) berättade, det <strong>är</strong> inte alltid <strong>man</strong> kan placera ut på andra föreningar.<br />
<strong>Man</strong> får knyta dom till en på ett sätt som inte alls var t<strong>än</strong>kt från början (HL 2).<br />
Jag tror båda parter har l<strong>är</strong>t sig <strong>vad</strong> som funkar och inte funkar (HL 2).<br />
/…/ vardagen har ju blivit som den <strong>är</strong> nu och den fungerar. Men tittar <strong>man</strong> på mycket hur<br />
ambitionen var från början, det var mycket sånt h<strong>är</strong> IT-utbildning, hälsa, miljögrejer och att<br />
vi skulle ha seminarier och leda. Men allt det k<strong>än</strong>ns ju, det har vi fått hantera på ett annat<br />
sätt liksom, för att det var inte dom deltagarna. Det hade inte fungerat (HL 1).<br />
Dom får undervisning, men den <strong>är</strong> på individuell basis (HL 2).<br />
Handledarna uttrycker att de inte vet hur rekryteringen till Mötesplatsprojektet<br />
skulle ha gått till utan samverkan med Aktivitetsporten.<br />
Annars skulle det bli ett himla virrvarr med socialsekreterare och handläggare… Ja, jag vet<br />
inte hur det skulle ha gått till (HL 2).<br />
Jag <strong>är</strong> inte säker på att vi hade fått några deltagare heller. /…/ Det <strong>är</strong> så skönt nu, nu får vi<br />
remisser och kan ta direktkontakt med deltagarna (HL 4).<br />
Samverkan har också inneburit att projektet har ”för<strong>än</strong>drats dynamiskt genom dialog”.<br />
Samverkan handlar om att alla ska kunna påverka menar handledarna.<br />
Det <strong>är</strong> ju ett utav målen just att alla ska kunna påverka. Det <strong>är</strong> ett enkelt medel att kunna<br />
påverka. Det n<strong>är</strong> <strong>man</strong> samlar det under ett tak istället för att <strong>man</strong> skulle ha alla socialsekreterare<br />
på olika håll (HL 2).
Johansson 53<br />
Ja då skulle vi ju fått ha en tj<strong>än</strong>st bara för att samordna… (HL 3).<br />
Så detta <strong>är</strong> ett ypperligt sätt att jobba med såna h<strong>är</strong> ESF-projekt och så att <strong>man</strong> k<strong>än</strong>ner att<br />
<strong>man</strong> gör ett projekt tillsam<strong>man</strong>s. Att Aktivitetsporten dom <strong>är</strong> inte bara en medfinansi<strong>är</strong> såd<strong>är</strong><br />
utan dom <strong>är</strong> med i projektet. Samverkan verkligen (HL 4).<br />
De upplever inte att de har påverkats negativt utan <strong>är</strong> tacksamma över samarbetet<br />
med Aktivitetsporten. Handledarna påpekar dock att samverkan alltid inneb<strong>är</strong><br />
kompromisser och att de <strong>är</strong> olika grupper – ”myndigheter” och den ”sociala ekonomin”,<br />
och att de har olika uppdrag.<br />
Jag tycker nog det att <strong>man</strong> jobbar utifrån så olika uppdrag, dom har sina uppdrag och vi har<br />
vårat uppdrag (HL 2).<br />
T ex som vi sa innan att jag kan ju se för<strong>än</strong>dringar hos en person <strong>kanske</strong> och hade det varit<br />
upp till mig hade <strong>kanske</strong> den h<strong>är</strong> m<strong>än</strong>niskan fått gått kvar h<strong>är</strong> och liksom växa i sin egen takt.<br />
Men det <strong>är</strong> <strong>kanske</strong> inte alltid som dom tycker så. Och det <strong>kanske</strong> inte alltid <strong>är</strong> bra heller det<br />
vet jag inte, det <strong>kanske</strong> dom har rätt i (HL 2).<br />
Jag tycker inte dom har påverkat så mycket, jag kan inte k<strong>än</strong>na att det <strong>är</strong> något problem. Det<br />
<strong>är</strong> i så fall om dom har press från deras handläggare (HL 3).<br />
Ja det <strong>är</strong> väl då. Att Aktivitetsporten har press från handläggarna. /…/ För ett tag hade dom<br />
ju väldig press och det var kö in till Mötesplats och… (HL 2).<br />
Vi måste va tacksamma. Det <strong>är</strong> jag (HL 1).<br />
Ja absolut. Men samverkan inneb<strong>är</strong> ju alltid kompromisser (HL 2).<br />
Handledarna upplever vissa svårigheter i Mötesplatsprojektet, relaterade till deltagarna.<br />
De menar att projektet leder till förv<strong>än</strong>tningar på arbete hos deltagarna<br />
– trots att de po<strong>än</strong>gterar att de inte garanterar dem något efter arbetstr<strong>än</strong>ingen.<br />
/…/ det d<strong>är</strong> med arbete, som några av våra deltagare förv<strong>än</strong>tade sig att det leder till arbete.<br />
Det var lite nytt för oss. Från början t<strong>än</strong>kte vi inte på det. /…/ Vi garanterar ingenting. Men<br />
det hjälper inte. Dom förv<strong>än</strong>tar sig i alla fall <strong>än</strong>nu <strong>mer</strong>… Jag tror att det <strong>är</strong> det som <strong>är</strong> det<br />
v<strong>är</strong>sta (HL 1).<br />
Handledarna upplever det också problematiskt och trist att vissa av de möjliga vägar<br />
efter projektet som fanns i början av projekttiden har försvunnit, som exempelvis<br />
plusjobben. För Försäkringskassans deltagare upplevs de möjliga vägarna<br />
som något fler <strong>än</strong> för de som rekryterats från Försörjningsenheten, SDF Södra Innerstaden.<br />
53
54 Johansson<br />
4.4.3 Sam<strong>man</strong>fattning<br />
Vid första intervjuomgången lyfter handledarna fram vissa centrala svårigheter i<br />
projektet. Svårigheterna rör samarbetet med Aktivitetsporten som upplevs ha en<br />
annan syn på hur deltagarna bäst ska hjälpas samt att de kom<strong>mer</strong> med krav som<br />
<strong>är</strong> svåra att bemästra. Sekretessen upplevs också som ett problem i förhållande till<br />
Aktivitetsporten. Målgruppen har visat sig vara en annan <strong>än</strong> v<strong>än</strong>tat vilket i sin tur<br />
påverkat inställningen hos övriga medarbetare på föreningarna/mötesplatserna.<br />
Förankringen av projektet på mötesplatserna upplevs d<strong>är</strong>för som bristfällig.<br />
Mycket tid går åt till att skapa arbetstr<strong>än</strong>ingsplatser och arbetsuppgifter åt deltagarna<br />
istället för åt den först<strong>är</strong>kta handledningen. Utbildningsinsatser och samverkan<br />
mellan föreningarna upplevs blivit mindre av <strong>än</strong> <strong>vad</strong> som var planerat. Att<br />
deltagarna från början k<strong>än</strong>t sig tvingade att delta upplevs ov<strong>än</strong>tat och negativt.<br />
Samtidigt upplever handledarna att de flesta deltagarna trivs på mötesplatserna.<br />
Medfinansieringen upplevs också som en svårighet. Handledarna upplever ett behov<br />
av att diskutera framtiden i projektet. Vid andra intervjuomgången upplevs rekryteringen<br />
av deltagare fungera bättre. De beskriver en strukturering i och med<br />
införandet av remissmötena tillsam<strong>man</strong>s med Aktivitetsporten. Handledarna<br />
upplever att samarbetet med myndigheterna har blivit bättre och att det finns<br />
större möjligheter att påverka bl a avseende rekryteringen av deltagare och vid beslut<br />
som rör deltagarnas arbetstr<strong>än</strong>ing. Antal krävda timmar för arbetstr<strong>än</strong>ing har<br />
för<strong>än</strong>drats under projekttiden. Minsta antal timmar har blivit högre, uppföljning<br />
sker tätare tillsam<strong>man</strong>s med personal från Aktivitetsporten och förl<strong>än</strong>gningar<br />
görs med kortare mellanrum. Under mötena tillsam<strong>man</strong>s med Aktivitetsporten<br />
ventileras många frågor kring arbetsplatser, deltagare, problem och frågor. De utarbetade<br />
Aktivitetsprogrammen för varje enskild deltagare upplevs problematiska<br />
för handledarna, d<strong>är</strong> de k<strong>än</strong>ner att de ”rotar i folks privatliv”. Handledarna betonar<br />
vikten av att tydliggöra de skilda rollerna mellan dem och myndigheterna i<br />
relation till deltagarna, för att kunna upprätthålla ett förtroende mellan dem och<br />
deltagarna. Samverkan med Aktivitetsporten upplevs h<strong>är</strong> fungera bra med en<br />
uppdelning av roller och uppgifter mellan myndigheterna och den sociala ekonomin.<br />
Handledarna ifrågasätter hur Mötesplatsprojektet skulle ha kunnat fungerat<br />
utan samverkan med Aktivitetsporten. Samtidigt upplevs samverkan alltid inneb<strong>är</strong>a<br />
kompromisser. Andra svårigheter upplevs vara att inte inge förhoppningar<br />
hos deltagarna att arbetstr<strong>än</strong>ingen leder till arbete samt möjligheterna för deltagarna<br />
efter Mötesplatsprojektet.<br />
54
4.5 Aktivitetsporten<br />
Johansson 55<br />
Personalen vid Aktivitetsporten har intervjuats vid två tillfällen, med ungef<strong>är</strong> ett<br />
och ett halvt års mellanrum. Omorganiseringar och personalbyten hos myndigheterna<br />
har skett under projektets tidsperiod. Vid första tillfället arbetade två personer<br />
på Aktivitetsporten, Jessica Wribe anställd av Malmö stad och Lilian Neleryd<br />
anställd av Försäkringskassan. Jessica Wribe och Lilian Neleryd intervjuades<br />
i grupp. Denna intervju genomfördes i december 2005. Vid andra intervjutillfället<br />
arbetade tre personer på Aktivitetsporten, Lilian Neleryd och Ylva Hjalmarsson<br />
anställda av Försäkringskassan och Malin Martelius av Malmö stad. Lilian<br />
Neleryd och Ylva Hjalmarsson intervjuades i grupp och Malin Martelius enskilt.<br />
Dessa intervjuer genomfördes under våren 2007. Intervjuerna har fokuserat hur<br />
samverkan med aktuella parter i samband med Mötesplatsprojektet gått till och<br />
upplevts fungera.<br />
4.5.1 Första intervjuomgången<br />
Under första intervjun med Jessica Wribe och Lilian Neleryd berättade de att Mötesplatsprojektet<br />
till en början var väldigt drivande med att få in deltagare, att fylla<br />
kvoten. Detta innebar att flera deltagare blev satta i arbetstr<strong>än</strong>ing på mötesplatserna<br />
direkt, utan att gå Aktivitetsportens kurs först. De berättade att formen för<br />
att slussa över deltagarna till mötesplatserna inte hade hittats. De upplevde att det<br />
fanns ett samarbete, och att de tillsam<strong>man</strong>s i dialog med handledarna försökte<br />
hitta for<strong>mer</strong>na. De beskrev att handledarnas uppgift var att pusha för att deltagarna<br />
skulle gå upp i arbetstid i olika takt, och att de skulle kontakta Aktivitetsporten<br />
vid problem, för att de då skulle ha en diskussion med deltagarna. Upplevda<br />
problem vid tillfället var att de hade svårt att definiera vilken arbetsplats som<br />
gör <strong>vad</strong>, att handledarna ringde till Aktivitetsporten hela tiden med frågor. Rollerna<br />
upplevdes oklara och handledarna var ovana. De upplevde också att mötesplatserna<br />
hade varit något naiva, att det handlade mycket om visioner men att det<br />
inte fanns några konkreta arbetsuppgifter. De hade förv<strong>än</strong>tningar på att projektet<br />
skulle leda till många avknoppningar och generera nya idéer och kunskaper liksom<br />
att det skulle leda till något positivt för deltagarna ur arbets- och livskvalitetssynvinkel.<br />
4.5.2 Andra intervjuomgången<br />
Malin berättar inledningsvis om hennes skifte av roller i förhållande till Mötesplatsprojektet;<br />
55
56 Johansson<br />
56<br />
Ja innan satt jag och samarbetade mest med Maria (projektledaren) i uppstarten så att säga,<br />
och sköte om rutinerna och ja olika /…/ som skulle göras. Väldigt sp<strong>än</strong>nande utvecklingsskede<br />
var det att organisera. Sen /…/ då jag liksom försvann lite från projektet eftersom jag<br />
hamnade på en annan del av organisationen, men jag sprang iväg lite på möten <strong>än</strong>då för att<br />
jag tyckte att det var viktigt. Jag kom tillbaka i augusti som psykolog och jag ersatte Jessica<br />
som då var den enda på Aktivitetsporten från Försörjningsenheten. Och /…/ det var väldigt<br />
stor skillnad i hur jag kunde lätt, k<strong>än</strong>slan av att jag kunde påverka samverkan (M).<br />
Avseende rekryteringen, flödesprocesserna av deltagare berättar Aktivitetsportens<br />
personal att det första samarbetssteget utgörs av remisserna från handläggarna på<br />
respektive myndigheter. N<strong>är</strong> det gäller socialtj<strong>än</strong>sten i Södra Innerstaden har Aktivitetsporten<br />
en <strong>är</strong>endegenomgång med handläggare främst från resursteamet på<br />
Försörjningsenheten som har hand om personer l<strong>än</strong>gst bort från arbetslivet med<br />
svår problematik.<br />
Ja n<strong>är</strong> det gäller dom h<strong>är</strong> på Försörjningsenheten så har vi <strong>är</strong>endegenomgång tillsam<strong>man</strong>s<br />
med socialsekreterarna var fjortonde dag. Och då tar vi ju upp de <strong>är</strong>endena som vi har aktuella<br />
h<strong>är</strong>, antingen i arbetstr<strong>än</strong>ing eller vi i gruppen på Aktivitetsporten, och så får vi ju då nya<br />
remisser d<strong>är</strong> dom <strong>mer</strong> kan förklara <strong>vad</strong> dom vill ha hjälp med från oss, <strong>vad</strong> dom vill med sin<br />
klient. (L)<br />
Det <strong>är</strong> ju lite av en remissgenomgång kan <strong>man</strong> säga. Fast ibland vill dom diskutera, kan det<br />
va någonting att skicka till oss eller… (Y)<br />
Dom skriver remissen efter mötena med oss i regel. (L)<br />
Aktivitetsporten upplever att det <strong>är</strong> bra att ha dessa möten, att det d<strong>är</strong>igenom<br />
också finns möjlighet att påverka vilka som remitteras. De po<strong>än</strong>gterar samtidigt att<br />
det <strong>är</strong> sällan som de säger nej till deltagare. I de fallen <strong>är</strong> det på grund av språkbrister<br />
eller aktivt missbruk.<br />
Det vi säger nej till det <strong>är</strong> n<strong>är</strong> vi över huvud taget inte kan prata med dom. (Y)<br />
Sen så om <strong>man</strong> ser att dom <strong>är</strong> inne i ett missbruk. (L)<br />
Med Försäkringskassans handläggare hålls inga möten utan Aktivitetsporten får<br />
istället ett remissunderlag – innehållande ett rehab-processunderlag och ett medicinskt<br />
underlag, vilket upplevs vara ett bra underlag för vidare arbete och bedömningar.<br />
D<strong>är</strong> allt kom<strong>mer</strong> fram, allt positivt och negativt n<strong>är</strong> det gäller rehabiliteringsprocessen som<br />
<strong>man</strong> kan ha mycket nytta av. Inställningen att komma igång igen, <strong>vad</strong> som <strong>är</strong> viktigt för dem<br />
och… Jag tycker det <strong>är</strong> ett bra underlag att jobba med. (L)<br />
Avseende skillnader mellan deltagarna beroende på vilken myndighet de har sin<br />
ersättning ifrån säger Aktivitetsporten;
Johansson 57<br />
Men oftast dom som kom<strong>mer</strong> från Försäkringskassan k<strong>än</strong>ner väl att dom måste va motiverade<br />
fast<strong>än</strong> dom inte <strong>är</strong> det. (L)<br />
Ja… dom <strong>är</strong> <strong>mer</strong>, många från Försäkringskassan <strong>är</strong> rädda för att bli av med sin ersättning,<br />
om <strong>man</strong> ska se det så krasst. /…/ Sen <strong>är</strong> det ju en annan orsak också tror jag, att <strong>man</strong> har<br />
diskuterat detta med handläggaren. Dom vet om att dom kom<strong>mer</strong> remitteras hit. (Y)<br />
Dom <strong>är</strong> lite <strong>mer</strong> förberedda. Sen så handlar det om en annan grupp i samhället också lite<br />
grann. Dom har ju <strong>än</strong>då varit etablerade i samhället. Dom har kvalificerat sig till sjukpenning<br />
genom arbete. Dom <strong>är</strong> nog, precis som Ylva säger h<strong>är</strong>, <strong>mer</strong> rädda om sin ersättning. <strong>Man</strong><br />
m<strong>är</strong>ker tydligt att försörjningsstöd <strong>är</strong> ju sista l<strong>än</strong>ken, det <strong>är</strong> det sista. (L)<br />
Dels vet <strong>man</strong> och <strong>man</strong> saknar ju <strong>kanske</strong> den delen av sitt liv, n<strong>är</strong> <strong>man</strong> hade ett arbete att gå<br />
till och <strong>man</strong> hade den identiteten. (Y)<br />
Aktivitetsporten har också referensgruppsmöten tillsam<strong>man</strong>s med chefer från respektive<br />
myndigheter d<strong>är</strong> även projektledaren från Mötesplatsprojektet deltagit.<br />
Hon kom<strong>mer</strong> ju som sagt in senare n<strong>är</strong> det inte <strong>är</strong> någon individdiskussion l<strong>än</strong>gre utan lite<br />
<strong>mer</strong> allm<strong>än</strong>t om Mötesplats och samarbetet mellan… (Y)<br />
Dessa möten upplevs från Aktivitetsporten positivt för att de d<strong>är</strong>igenom får viss<br />
handledning.<br />
Ja jag tycker det <strong>är</strong> bra att ha möten. För dom har i alla fall tidigare fungerat lite som handledning<br />
för oss också, så att vi kan få lite feedback och k<strong>än</strong>na att vi har t<strong>än</strong>kt rätt och så va. (L)<br />
Information ges om deltagarna vilket också uttrycks vara positivt för cheferna.<br />
Aktivitetsporten önskar dock att avslutningar av arbetstr<strong>än</strong>ing för deltagare skulle<br />
diskuteras <strong>mer</strong> på dessa möten.<br />
Jag har lite svårt hur jag ska ta, mina <strong>är</strong>enden har jag haft ett tag och varit inblandad och sen<br />
n<strong>är</strong> det då gäller att avsluta utan att dom <strong>kanske</strong> egentligen vill så <strong>är</strong> det ju jag då som ska va<br />
den lite tuffare och bestämma. Jag k<strong>än</strong>ner ju att jag hade ibland behövt <strong>mer</strong> handledning och<br />
ta upp gruppen i dom h<strong>är</strong> mötena, men vi tar ju aldrig tagit upp mina <strong>är</strong>enden, har vi aldrig<br />
gjort. (Y)<br />
Och problemet för oss h<strong>är</strong> <strong>är</strong> att vi har ingen som fångar upp dom efter att Ylva har gett dom<br />
det beskedet. (L)<br />
Och för handledarna, dom mår också dåligt av det. (Y)<br />
Efter att deltagarna gått treveckorskursen på Aktivitetsporten väljer Aktivitetsporten<br />
ut deltagare som ska gå vidare till Mötesplatsprojektet. De som inte bedöms<br />
platsa i Mötesplatsprojektet beskrivs vara de som under tiden på Aktivitetsporten<br />
visats ha aktivt missbruk, inte vara f<strong>är</strong>digrehabiliterade, förstöra gruppdynamiken,<br />
de som absolut inte vill eller de som har för dålig n<strong>är</strong>varo. Vissa går också<br />
57
58 Johansson<br />
andra vägar <strong>än</strong> till Mötesplatsprojektet. Malin berättar också att hon upplever att<br />
ansvariga handläggare lyssnar på Aktivitetsportens bedömningar.<br />
58<br />
Socialsekreterarna framför allt, nä jag tror Försäkringskassehandläggarna också, dom blir<br />
faktiskt, dom lyssnar på vår bedömning, ifrågasätter nästan aldrig den. Alltså om vi tycker<br />
nånting eller föreslår nåt som <strong>kanske</strong> kostar lite pengar eller… det har inte varit så svårt. /…/<br />
Och det <strong>är</strong> väl en styrka i samverkan.<br />
Ylva från Aktivitetsporten har sedan ett möte med de utvalda deltagarna och skriver<br />
en remiss till Mötesplatsprojektet. Ett remissmöte hålls sedan mellan Ylva från<br />
Aktivitetsporten och handledarna i Mötesplatsprojektet. I de flesta fall deltar också<br />
projektledaren i Mötesplatsprojektet på dessa möten. Utifrån dels Aktivitetsportens<br />
samtal med deltagaren, dels lediga platser i Mötesplatsprojektet tar en<br />
handledare hand om aktuell remiss.<br />
Och lite utifrån personen, jag skriver väldigt, väldigt kortfattat på remissen, men lite utifrån<br />
<strong>vad</strong> jag har pratat med personen om och också utifrån var det finns lediga platser så tar en av<br />
handledarna hand om remissen. (Y)<br />
Sekretessen mellan dem och handläggarna upplevs som ett problem från Aktivitetsportens<br />
sida.<br />
Och det har vi sagt från början att vi har tyckt att det <strong>är</strong> jättesvårt för vi sitter inne på information<br />
som skulle vara v<strong>är</strong>defull för dom att ha. Men oftast <strong>är</strong> det väl så att deltagarna berättar,<br />
k<strong>än</strong>ner förtroende för handledarna. Och då kan <strong>man</strong> också <strong>kanske</strong> utan att på något<br />
sätt vara kritisk för dom gör verkligen sitt bästa, men dom <strong>kanske</strong> inte har rätt erfarenhet<br />
eller rätt utbildning för att hantera dom h<strong>är</strong> m<strong>än</strong>niskorna. Det har varit lite av en chock för<br />
många av dom. Alltså så h<strong>är</strong> trodde vi inte att våra deltagare skulle se ut va. Vi har ju efterlyst<br />
handledning h<strong>är</strong> och det borde dom också ha. (L)<br />
Under projektets tid har ett kodningssystem med num<strong>mer</strong> på remisserna utarbetats<br />
som motverkar att ”svåra fall” blir liggande, med deltagare som upplevs lite<br />
besv<strong>är</strong>liga för att de <strong>kanske</strong> inte <strong>är</strong> så motiverade. Handläggarna kontaktar sedan<br />
deltagaren och bestäm<strong>mer</strong> en träff. Sedan skriver de en överenskommelse om arbetstr<strong>än</strong>ing<br />
i Mötesplatsprojektet på två månader.<br />
Och sen gör handledarna en överenskommelse om arbetstr<strong>än</strong>ing och den första överenskommelsen<br />
ligger på två månader, varken <strong>mer</strong> eller mindre. Två månader. Och innan, nu har vi<br />
också sagt, haft en diskussion om vilket antal timmar dom ska börja på, för dom börjar på<br />
väldigt låg nivå. Och tiden börjar gå mot sitt slut så vi måste. Så sa vi, först sa vi tio timmar,<br />
så blev det en väldig diskussion, nu <strong>är</strong> det nio timmar per vecka. /…/ Det diskuterar vi bland<br />
annat på dom h<strong>är</strong> mötena. Och Eva Maria brukar ju vara med då också. Och att vi kan inte<br />
hålla på och dutta med allt för lite timmar, och det har med medfinansieringen att göra, att<br />
det blir ett problem. (Y)<br />
Ylva från Aktivitetsporten deltar på ett första uppföljningsmöte med deltagare och<br />
handledare inom två veckor.
Johansson 59<br />
Innan två veckor har gått från dom har börjat ska jag vara med på ett möte med deltagaren<br />
och handledaren. Och sen ska jag vara med inför varje förl<strong>än</strong>gning. För det var också en tendens<br />
i början att det förl<strong>än</strong>gdes och förl<strong>än</strong>gdes nästan utan egentligen fundera så mycket varför<br />
förl<strong>än</strong>ger vi, <strong>vad</strong> uppnår vi med det. Det var också att <strong>man</strong> <strong>kanske</strong> var lite för snäll med<br />
det h<strong>är</strong> att de ska utöka arbetstiden, så att det var liksom samma antal timmar och så lite förl<strong>än</strong>gningar…,<br />
slentrianmässiga förl<strong>än</strong>gningar. (Y)<br />
Ylvas roll beskrivs vara ”den med yxan”, som har till uppgift att ställa de jobbiga<br />
frågorna som varför förl<strong>än</strong>ger vi, <strong>vad</strong> uppnår vi och den som ska pusha för en utökning<br />
av arbetstiden.<br />
H<strong>är</strong> t<strong>än</strong>ker vi <strong>mer</strong> att dom ska st<strong>är</strong>ka självförtroendet, må bra av arbetstr<strong>än</strong>ingen. Och sen<br />
liksom nästa steg blir ju då att koppla in arbetsförmedlingen n<strong>är</strong> dom k<strong>än</strong>ner sig <strong>mer</strong> redo.<br />
Och <strong>man</strong> ska ju inte behöva hur lång tid som helst för det. Vi har ju satt åtta veckor från<br />
början. /…/ Men dom blir så fort trygga i den h<strong>är</strong> arbetstr<strong>än</strong>ingen. Och trygga med sin<br />
handledare. Och dom vill inte. (Y)<br />
Och d<strong>är</strong> har vi haft lite svårt. /…/ Du får bli den onde som kom<strong>mer</strong> och säger att nu <strong>är</strong> det<br />
slut. (L)<br />
Det <strong>är</strong> lite jag som har den rollen. Att nu måste vi t<strong>än</strong>ka på nästa steg. Och även jag som får<br />
gå in n<strong>är</strong> vi har dom h<strong>är</strong> mötena att ok kan du inte t<strong>än</strong>ka dig en utökning av arbetstiden, du<br />
måste prova på och se om du klarar <strong>mer</strong>. För du kan ju inte fortsätta med nio timmar i veckan<br />
månad efter månad efter månad. <strong>Man</strong> måste ju prova. (Y)<br />
Även Malin belyser Ylvas speciella roll, som hon tror <strong>är</strong> svår.<br />
Ja hon <strong>är</strong> d<strong>är</strong> ute och hon ser personer som kämpar men som <strong>kanske</strong> inte orkar. Och hon<br />
har underrättelseskyldighet gentemot någon av organisationerna. Alltså var <strong>är</strong> hon rent organisatoriskt.<br />
Det kan inte va så lätt. (M)<br />
Och då började jag t<strong>än</strong>ka ytterligare på hennes roll, för jag tror inte den <strong>är</strong> så lätt. Jag vill inte<br />
säga att det <strong>är</strong> så, men hade jag varit Ylva och sett liksom att m<strong>än</strong>niskor kämpar men <strong>man</strong><br />
orkar liksom inte komma eller så vidare, skulle <strong>man</strong> berätta det bakåt? Jag t<strong>än</strong>ker på Södra<br />
Innerstadens arbetslinje, och det kan leda till att <strong>man</strong> får sin ersättning indragen och… Vad<br />
h<strong>än</strong>der med dig, n<strong>är</strong> du befinner dig så mycket i en organisation som inte <strong>är</strong> myndighet. (M)<br />
Om samverkan kring avslut och utslussning från Mötesplatsprojektet berättar<br />
Aktivitetsporten om flera olika vägar och situationer. N<strong>är</strong> det <strong>är</strong> dags för avslutning<br />
för en deltagare kopplas olika myndighetsinstanser in beroende på vilken<br />
ekonomisk ersättning deltagaren har. För de deltagare som har ersättning från socialtj<strong>än</strong>sten<br />
kopplas handläggare på AUC in som samarbetar med rehab-handläggare<br />
på Arbetsförmedlingen. Genom dessa får personerna lite extra stöd. För de<br />
deltagare som har ersättning från Försäkringskassan går många deltagare vidare<br />
till AF/FK-projketet d<strong>är</strong> de får en handläggare på Arbetsförmedlingen som ska<br />
hjälpa till att hitta en praktikplats. Problemen med att många insatser och möjliga<br />
59
60 Johansson<br />
vägar <strong>är</strong> knutna till vilken ersättning personen har, vilken myndighet personen<br />
tillhör organisatoriskt, lyfts fram av samtliga intervjuade på Aktivitetsporten.<br />
60<br />
Men h<strong>är</strong>, jag menar Ylva och jag och Malin, vi bryr oss inte så mycket om varifrån m<strong>än</strong>niskan<br />
kom<strong>mer</strong>, om den kom<strong>mer</strong> från Försäkringskassan eller Försörjningsenheten, det spelar<br />
inte så stor roll. Utan vårt uppdrag h<strong>är</strong> <strong>är</strong> att det ska bli bra i slut<strong>än</strong>dan. (L)<br />
Sen måste <strong>man</strong> ju <strong>än</strong>då ha rätt bra koll. (Y)<br />
Ja vissa åtg<strong>är</strong>der <strong>är</strong> ju specifikt knutet till vilken ersättning du har. (L)<br />
T<strong>än</strong>ker <strong>man</strong> i ett större perspektiv så <strong>är</strong> det löjligt tycker jag. (Y)<br />
Men annars så brukar vi kunna hitta lösningar. (L)<br />
Ja, det försöker vi ju. Men vissa grejer /…/ går det inte att rubba på hur g<strong>är</strong>na vi <strong>än</strong> hade<br />
velat. (Y)<br />
Och så beror det också på vilken stadsdel <strong>man</strong> tillhör. (L)<br />
Vissa deltagare i Mötesplatsprojektet avslutas dock på grund av att de bedöms<br />
sakna arbetsförmåga. Aktivitetsporten upplever h<strong>är</strong> att ett samarbete med psykiatrin<br />
hade behövts. De berättar också att handledarna har tyckt att dessa avslut<br />
har varit jättejobbiga.<br />
I början, vissa av dom blev helt förstörda n<strong>är</strong> jag sa att nu måste vi avsluta. (Y)<br />
Vi har haft ett antal sådana h<strong>är</strong> avslutningsmöten som har varit svåra och d<strong>är</strong> vi k<strong>än</strong>ner att<br />
vi på något vis har släppt dom till ingenting. (Y)<br />
Och n<strong>är</strong> vi försöker att hitta någon… (L)<br />
Inget egentligt intresse heller, om <strong>man</strong> ska va <strong>är</strong>lig. Ingen som vill ha dom. (Y)<br />
Nej, sam<strong>man</strong>fattningsvis så kan <strong>man</strong> väl nästan säga att det <strong>är</strong> inte så många som bryr sig om<br />
hur våra deltagare mår utan det h<strong>är</strong> <strong>är</strong> en ekonomisk grej som kom<strong>mer</strong> i första hand alltså.<br />
Och det tycker jag <strong>är</strong> jättesorgligt, det <strong>är</strong> jättesorgligt, det <strong>är</strong> det. (L)<br />
De menar att det har varit lättare för Ylva att ta den rollen på grund av att hon<br />
inte har en så n<strong>är</strong>a kontakt med deltagarna. Aktivitetsporten beskriver att vid<br />
dessa avslut hade handläggare behövt vara med – att ”nu skickas dessa deltagare<br />
till ingenting, det <strong>är</strong> ingen som vill ta hand om dem, de åker ner i lådan, nu <strong>är</strong> det<br />
sjukersättning som gäller”. De po<strong>än</strong>gterar dock att det kan vara positivt med ett<br />
avslut för vissa av dessa deltagare – att de många gånger k<strong>än</strong>t sig jagade av myndigheterna.<br />
Sen kan vi väl säga att jag tror i alla fall att vi <strong>är</strong> rätt så duktiga på att sätta stopp. I alla fall<br />
n<strong>är</strong> det gäller det h<strong>är</strong> med att skicka folk från det ena projektet till det andra. Att nu får det
Johansson 61<br />
liksom va slut va. För vi har ju deltagare som kom<strong>mer</strong> hit h<strong>är</strong> och hemma har dom p<strong>är</strong>mar<br />
fulla med projekt som dom varit med i /…/ och liksom dom <strong>är</strong> så projekttrötta dom h<strong>är</strong><br />
m<strong>än</strong>niskorna så att dom k<strong>än</strong>ner sig lurade gång på gång, gång på gång. /…/ Och då <strong>är</strong> <strong>man</strong><br />
uppgiven redan n<strong>är</strong> <strong>man</strong> kom<strong>mer</strong> hit. Det <strong>är</strong> förödande faktiskt. (L)<br />
De beskriver Mötesplatsprojektet som;<br />
Första kedjan i vägen tillbaka såd<strong>är</strong>, <strong>är</strong> väl tanken. (Y)<br />
De po<strong>än</strong>gterar också att <strong>man</strong> måste erk<strong>än</strong>na att alla inte kan gå ut i lönearbete –<br />
men att de <strong>än</strong>då kan få hjälp till ett drägligt liv och en livskvalitet.<br />
Ja vi pratar ju mycket livskvalitet också, och h<strong>är</strong> i detta projektet har vi ju <strong>än</strong>då kunnat, h<strong>är</strong><br />
finns ett sätt att visa dom föreningslivet, att d<strong>är</strong> kan <strong>man</strong> va aktiv och d<strong>är</strong> kan <strong>man</strong> hitta v<strong>än</strong>ner<br />
och k<strong>än</strong>na att <strong>man</strong> gör någonting. (L)<br />
Att <strong>man</strong> har en funktion, att <strong>man</strong> <strong>är</strong> en del av samhället <strong>än</strong>då. (Y)<br />
Så det tycker jag <strong>är</strong> oerhört positivt med detta som vi jobbar med, att målet för alla det <strong>är</strong><br />
liksom självklart inte arbete och vi slipper liksom va så tuffa. Utan vi kan ju försöka hitta lite<br />
livskvalitet för våra deltagare, dom som inte platsar på arbetsmarknaden. (L)<br />
Hur samverkan med Mötesplatsprojektet har fungerat i förhållande till deltagarnas<br />
behov och möjligheter att tillgodogöra sig arbetstr<strong>än</strong>ingen menar Aktivitetsporten<br />
att psykiatrin har saknats som samarbetspartner.<br />
Nej vi har inget samarbete med psykiatrin. Och det har vi upplevt <strong>mer</strong> och <strong>mer</strong> att det <strong>är</strong> ett<br />
problem. För det <strong>är</strong> många med psykiska diagnoser, det <strong>är</strong> ett antal vi har m<strong>är</strong>kt dom <strong>är</strong> för<br />
långt ifrån, dom behöver annan hjälp <strong>än</strong> vi kan ge dom. Och <strong>än</strong>då har dom varit lång tid<br />
inom projektet och mötesplatserna har verkligen försökt men det går inte. (Y)<br />
Vi måste säga det att vi <strong>är</strong> jättebesvikna på psykiatrin. Vi har ju många h<strong>är</strong> som mår väldigt<br />
dåligt. Vi kan ju naturligtvis inte ställa några diagnoser men dom som kom<strong>mer</strong> från Försörjningsenheten<br />
har ju försökt att ta sig in i psykiatrin och få hjälp men dom har inte lyckats.<br />
Och h<strong>är</strong> försöker vi också genom att hjälpa dom att skriva självremisser, d<strong>är</strong> vi också skriver<br />
<strong>vad</strong> vi har sett och så va och försöker få in dom, men dom blir motade d<strong>är</strong> också. Men nu<br />
ska vi försöka genom att Malin ska sitta med i frukostmöten med psykiatrin och dom h<strong>är</strong><br />
rehab-handläggarna på Försörjningsenheten så ska hon kunna dra <strong>är</strong>enden d<strong>är</strong> också. (L)<br />
Samtidigt berättar de att det <strong>är</strong> många deltagare som har lyfts upp genom arbetstr<strong>än</strong>ingen<br />
och mår bättre, som har kunnat gå vidare eller som har skapat kontakter.<br />
De po<strong>än</strong>gterar att arbetstr<strong>än</strong>ingen inte <strong>är</strong> bortkastad även om den inte har lett<br />
till arbete, att flera deltagare kom<strong>mer</strong> tillbaka, att det kan ha effekter långt framöver.<br />
Att målgruppen <strong>är</strong> tung po<strong>än</strong>gteras. Men de berättar samtidigt om en anpassning<br />
till målgruppen under projekttiden.<br />
61
62 Johansson<br />
62<br />
<strong>Man</strong> tror ju lätt n<strong>är</strong> <strong>man</strong> gör dom h<strong>är</strong> projekten att <strong>man</strong> t<strong>än</strong>ker sig en målgrupp, så tror <strong>man</strong><br />
alltid att det blir mycket friskare målgrupp <strong>än</strong> <strong>vad</strong> det <strong>är</strong>. Jag vet inte varför. Alla projekt…<br />
(Y)<br />
Den var ju tung redan då n<strong>är</strong> jag kom in men nu har <strong>man</strong> ju <strong>än</strong>då anpassat sig efter hur dom<br />
ser ut, m<strong>än</strong>niskorna. /…/ Och bygga upp det efter dom m<strong>än</strong>niskorna som kom<strong>mer</strong> och det<br />
tycker jag fungerar nu. Men nu <strong>är</strong> det ju snart avslutning, slutet n<strong>är</strong>mar sig. Och dom har<br />
blivit säkrare i sina roller handledarna och l<strong>är</strong>t sig att hantera dom h<strong>är</strong> m<strong>än</strong>niskorna, dom<br />
som mår dåligt. (Y)<br />
Malin lyfter också fram den kunskap som har utvecklats i och med samverkan i<br />
Mötesplatsprojektet.<br />
/…/ det finns så mycket kunskap som <strong>man</strong> önskade att <strong>man</strong> kunde lägga upp det vidare och<br />
inte tappa den kompetens som <strong>är</strong> uppjobbad nu. /…/ För att det ska leva vidare i våran organisation<br />
och deras naturligtvis (M).<br />
Om de nya kunskaper som har utvecklats genom samarbetet i projektet berättar<br />
Malin;<br />
Sen har det uppstått lite kunskaper, alltså vår tanke var i början att arbetstr<strong>än</strong>a d<strong>är</strong> och det<br />
<strong>är</strong> en bra miljö, alltså det <strong>är</strong> en lugn arbetsmiljö för att utvecklas i sin egen takt osv med handledarnas<br />
hjälp liksom /…/. Det var ju tanken från början, sen har vi k<strong>än</strong>t att den h<strong>är</strong> arbetsförmågan<br />
som dem flesta uppnår, det <strong>är</strong> inte säkert att den <strong>är</strong> generaliserbar till någon annan<br />
arbetsplats, <strong>kanske</strong> måste det vara d<strong>är</strong> och det tycker jag att vi har fört in i våra organisationer<br />
bakåt… (M)<br />
/…/ men det hade vi nog inte så stor kunskap om från början, att det <strong>är</strong> inte säkert att <strong>man</strong><br />
kan lyfta ut den h<strong>är</strong> arbetsförmågan till någon annan arbetsplats. Så det <strong>är</strong> väl en erfarenhet<br />
vi har skaffat. Och det visar ju att vi har varit på rätt väg att vi har velat börja i denna miljö,<br />
för då har vi <strong>kanske</strong> en hel målgrupp som har en arbetsförmåga i en sån h<strong>är</strong> miljö och då blir<br />
det jätteintressant med en fortsättning om vi nu har den kunskapen. Hur kan vi få med Arbetsförmedlingen<br />
på tåget kring den sociala ekonomin, kring en målgrupp som annars <strong>är</strong> ett<br />
stort frågetecken. (M)<br />
Det har också varit en del möten och internat d<strong>är</strong> handledare, projektledare och<br />
Aktivitetsporten har deltagit.<br />
/…/ d<strong>är</strong> vi pratar lite rutiner eller försöker på nåt sätt komma fram till vår målgrupp och det<br />
har varit lite olika te<strong>man</strong> för våra möten. (M)<br />
Jag tror vi har fått personliga relationer nu också. /…/ Jag vet inte om <strong>man</strong> t<strong>än</strong>ker så mycket<br />
kring organisationerna bakom l<strong>än</strong>gre, utan det har blivit <strong>mer</strong> personrelaterat <strong>kanske</strong>. (M)<br />
Vi har gjort lite såna h<strong>är</strong> dramaövningar med hjälp av Eva Maria, och då upptäckte vi att vi<br />
<strong>är</strong> inte direkt rädda för att leka. Och det <strong>är</strong> väl ett bra tecken. (M)
Johansson 63<br />
I samband med rollspelen kom också frågan om redovisningen till ESF-rådet och<br />
Aktivitetsprogrammen upp, d<strong>är</strong> inställningarna varierat mellan Aktivitetsporten<br />
och handledarna.<br />
Jag var ju faktiskt lite drivande d<strong>är</strong> /…/. Men jag tror ju inte dom hade kommit till om vi<br />
inte hade funderat över <strong>är</strong>ligheten gentemot ESF rådet. /…/ D<strong>är</strong> tror jag att vi var <strong>mer</strong> ambitiösa<br />
<strong>än</strong> <strong>vad</strong> vanligen <strong>man</strong> <strong>är</strong> jag vet inte men det var viktigt att få det rätt. /…/ Så då löste<br />
vi det så att ja då <strong>är</strong> det 40 personer som gäller (M).<br />
Den sköter ju mötesplatsprojektet och ESF-rådet helt själva, heltidsplaneringen. Vi tar ju<br />
reda på hur mycket folk har fått i ersättning bara. Men det <strong>är</strong> ju alltifrån friskvård till handläggarbesök<br />
till… Jag tror att det har en pedagogisk effekt även om jag vet att handledarna<br />
inte tycker att det <strong>är</strong> jättekul att göra dom h<strong>är</strong>. Vi gjorde också ett litet rollspel kring det h<strong>är</strong><br />
och jag m<strong>är</strong>kte att och jag insåg att det h<strong>är</strong> <strong>är</strong> inget kul, men jag tror att det har en pedagogisk<br />
effekt kring det h<strong>är</strong> att normalisera heltidst<strong>än</strong>ket. Även om det inte <strong>är</strong> arbete så gör <strong>man</strong> något<br />
som <strong>är</strong> bra för en själv 40 timmar i veckan och att det ligger och täcker upp dagen även<br />
om det inte finns någon som kontrollerar om du går ut med hunden 2 timmar om dagen.<br />
Så tror jag att det kan finnas något bra i det (M).<br />
Om hur handledarna upplever Aktivitetsprogrammen säger Malin;<br />
Jag tror att dom <strong>mer</strong> <strong>kanske</strong> ser det som ett spel för gallerierna och det har jag förståelse för,<br />
för att vi såg hur m<strong>är</strong>kligt det blev på det h<strong>är</strong> rollspelet. Fast jag tycker att dom kunde ha haft<br />
en heldags brainstorming kring hur ska vi göra det h<strong>är</strong> dokumentet till något viktigt, vi måste<br />
göra det så hur ska vi göra det till något bra för deltagaren. För då k<strong>än</strong>ns det <strong>mer</strong> motiverande<br />
att göra det. Har <strong>man</strong> bara sagt att det h<strong>är</strong> ska ni göra så <strong>är</strong> det nog svårt att hitta sina egna<br />
argument att övertyga för sig själv och någon annan till det (M).<br />
I förhållande till ESF-rådet upplevs en tydlig redovisning som viktig;<br />
Sen samtidigt så v<strong>än</strong>der dom h<strong>är</strong> programpengarna sig till just den h<strong>är</strong> målgruppen. Då <strong>är</strong><br />
det ju viktigt för dom att veta hur det förhåller sig i verkligheten. /…/ Nu <strong>kanske</strong> dom har<br />
med i beräkningen inför hur <strong>man</strong> formulerar nya program och då tycker jag det <strong>är</strong> bra (M).<br />
Aktivitetsporten upplever det ”fantastiskt att kunna erbjuda Mötesplats efter Aktivitetsporten”.<br />
De berättar att det har varit svårt att hitta arbetstr<strong>än</strong>ingsplatser<br />
innan och att de h<strong>är</strong> platserna behövs, att denna målgrupp behöver mycket uppbackning<br />
– och att de i relation till detta förlitar sig på handledarna.<br />
För n<strong>är</strong> <strong>man</strong> <strong>är</strong> i det skicket som våra deltagare <strong>är</strong> så <strong>är</strong> <strong>man</strong> ju egentligen en belastning på<br />
en arbetsplats. <strong>Man</strong> har ju inte tid att ta hand om m<strong>än</strong>niskor som <strong>är</strong> så skrupliga. Utan, det<br />
<strong>är</strong> jättebra det h<strong>är</strong> med föreningarna. (L)<br />
Men fördelen <strong>är</strong> ju också att dom alltid har någon handledare att v<strong>än</strong>da sig till. Det k<strong>än</strong>ns<br />
väldigt tryggt för dom, dom vet alltid vem dom ska ringa till om dom inte kan komma och<br />
vem dom ska gå och prata med om dom ska göra det eller det. (Y)<br />
Det har varit jättebra. Vi <strong>är</strong> jättenöjda. (L)<br />
63
64 Johansson<br />
Aktivitetsporten hoppas på ett fortsatt samarbete även efter projekttidens slut.<br />
64<br />
Ja det hoppas jag absolut. Och jag tror även mycket på det h<strong>är</strong> med socialt företagande. /.../<br />
Det måste alltid finnas dom h<strong>är</strong> platserna för m<strong>än</strong>niskor. (Y)<br />
Det behövs platser ute i den sociala ekonomin, alltså platser som har en lite <strong>mer</strong> omh<strong>än</strong>dertagande<br />
miljö, d<strong>är</strong> det finns m<strong>än</strong>niskor som själva har mått dåligt. (Y)<br />
Frågan <strong>är</strong> kom<strong>mer</strong> någon ta över den biten. Alltså vi sysslar ju med mjukvaran verkligen…<br />
(Y)<br />
Jag vet inte liksom om vi från den h<strong>är</strong> organisationen <strong>är</strong> lite yrvakna i insikten om att det<br />
faktiskt kom<strong>mer</strong> att ta slut. (M)<br />
Så det <strong>är</strong> med sorg faktiskt, att vi går mot slutet. (M)<br />
Dilemmat <strong>är</strong> väl att den kunskap <strong>man</strong> har byggt upp försvinner någonstans. <strong>Man</strong> får hoppas<br />
på att det blir någon fortsättning. (M)<br />
Sen k<strong>än</strong>ner <strong>man</strong> ju det att i slut<strong>än</strong>dan så vill <strong>man</strong> ju se att det kom<strong>mer</strong> ut en hel m<strong>än</strong>niska,<br />
en m<strong>än</strong>niska som mår någorlunda bra, som mår så bra som den kan må. Och det <strong>är</strong> ju liksom,<br />
på det viset kan <strong>man</strong> ju jobba n<strong>är</strong> <strong>man</strong> jobbar i samverkan mellan olika myndigheter<br />
som har ansvar för var sin bit. Annars så blir det ju som en het potatis <strong>man</strong> kastar från den<br />
ena till den andra, som ingen vill ha liksom. (L)<br />
De po<strong>än</strong>gterar att det kom<strong>mer</strong> att medföra <strong>mer</strong> arbete för dem att följa upp ute<br />
på arbetsplatserna efter att Mötesplatsprojektet slutar.<br />
Ja det inneb<strong>är</strong> ju att vi får <strong>mer</strong> utav det jobbet, kontakten. (L)<br />
Ja det blir ju ett mindre antal personer som kan vara aktuella då. /…/ alltså dom som <strong>är</strong> på<br />
Mötesplats förlitar jag mig mycket på. (Y)<br />
Det framkom dessutom att även framtiden för Aktivitetsportens verksamhet <strong>är</strong><br />
oviss.<br />
4.5.3 Sam<strong>man</strong>fattning<br />
Vid första intervjuomgången upplevdes for<strong>mer</strong>na för rekryteringen av deltagare<br />
inte ha hittats <strong>än</strong>nu. Rollerna upplevdes oklara och handledarna var ovana. Aktivitetsporten<br />
beskrev att handledarnas roll var att pusha upp deltagarna i arbetstid.<br />
Personalbyten har skett till andra intervjuomgången. Då redogör Aktivitetsporten<br />
för de skilda samverkansstegen kring rekryteringen av deltagare, först till Aktivitetsporten<br />
och sedan ut till Mötesplatsprojektet. Aktivitetsporten upplever att det<br />
finns möjligheter att påverka vilka som rekryteras/remitteras till dem liksom vilka<br />
deltagare som ska gå vidare ut till mötesplatserna. Vid remissmötena fördelas se-
Johansson 65<br />
dan remisserna till en handledare, dels beroende på <strong>vad</strong> deltagarna har uppgett för<br />
önskemål dels i förhållande till lediga platser i projektet. Sekretessen mellan dem<br />
och handledarna upplevs som ett problem. Ylva på Aktivitetsporten deltar sedan<br />
vid uppföljningsmöten med deltagare och handledare d<strong>är</strong> arbetstid, förl<strong>än</strong>gningar<br />
och avslut diskuteras. Ylvas roll beskrivs vara den som ska pusha för en utökning<br />
av arbetstiden samt ett avslut och ett nästa steg i rehabiliteringsprocessen. Vissa<br />
avslut har dock varit svåra, d<strong>är</strong> bristen på någon ansvarig som tar vid lyfts fram,<br />
som psykiatrin. Nya kunskaper som skapats genom samverkan i Mötesplatsprojektet<br />
beskrivs som t ex att deltagares arbetsförmåga kan vara knuten till en specifik<br />
miljö och mötesplats, till den sociala ekonomin. Erfarenheten visar också att<br />
alla inte kan gå ut i lönearbete, men att de <strong>än</strong>då kan få hjälp till en förhöjd livskvalitet.<br />
De beskriver en anpassning till målgruppen hos Mötesplatsprojektet. De<br />
skilda for<strong>mer</strong> av möten som hållits mellan projektet och Aktivitetsporten upplevs<br />
också ha skapat en personk<strong>än</strong>nedom mellan dem. Bland annat har rollspel anordnats<br />
d<strong>är</strong> t ex skillnader i syn på Aktivitetsprogrammen mellan handledarna och<br />
Aktivitetsporten framkom. Aktivitetsporten menar att dessa kan vara positiva för<br />
deltagarna för att de ”normaliserar heltidst<strong>än</strong>ket” medan handledarna <strong>mer</strong> ser det<br />
som ”ett spel för gallerierna”. Aktivitetsporten förlitar sig mycket på handledarna<br />
och tycker det har varit fantastiskt att kunna erbjuda Mötesplats efter Aktivitetsporten.<br />
Samverkan med föreningarna upplevs mycket positivt och de hoppas på<br />
ett fortsatt samarbete efter projekttiden.<br />
4.6 Projektledaren<br />
Utv<strong>är</strong>derare och utv<strong>är</strong>deringshandledare genomförde gemensamt en fördjupad<br />
intervju med projektledaren Eva Maria Mörner den 6 maj 2007 kring just projektledarrollen<br />
och de för<strong>än</strong>dringar som skett under projekttiden.<br />
Tanken bakom projektet har en lång historia som projektledaren berättar om.<br />
Hon fick uppdraget att skriva den första ansökan som då var i form av en Equalansökan<br />
(våren 2004) och gjorde i samband med det en analys av arbetsmarknadsläget,<br />
dvs utanförskapet i Malmö. Denna skulle ligga till grund för projektbeskrivningen.<br />
Och ursprungstanken var ju fortfarande, öppna upp föreningslivet för <strong>än</strong>nu <strong>mer</strong> praktik och<br />
arbetstr<strong>än</strong>ing för det h<strong>är</strong> kan <strong>man</strong> redan idag, men gör det tillsam<strong>man</strong>s och visa upp modeller<br />
och exempel på det, som kan göras <strong>än</strong>nu <strong>mer</strong> och <strong>än</strong>nu bättre. Och så naturligtvis då att<br />
bakomliggande motiv <strong>är</strong> då att passa på att utveckla föreningslivet och att åta sig detta för att<br />
se <strong>vad</strong> som h<strong>än</strong>der. För det har ju varit drivkraften, ge och ta eller vinna vinna, vilket <strong>man</strong><br />
vill. Och då hade jag den typen av koordinatorroll, ansökarroll.<br />
65
66 Johansson<br />
Efter avslag på denna ansökan söktes hösten 2004 pengar till först en förstudie<br />
under våren 2005 och sedan ett Växtkraftmål 3 projekt, som beviljades juni 2005.<br />
Projektledaren berättar också om att organisationen och rollerna inte var helt klara<br />
till en början.<br />
66<br />
Så att det rent organisatoriska hade vi ju inte utvecklat på samma sätt. <strong>Man</strong> kunde ju se att<br />
det finns en projektledning men hur mycket och <strong>vad</strong> den skulle göra det var inte klart.<br />
Inte förr<strong>än</strong> i början av juni hade frågan kommit upp då: <strong>är</strong> det du som ska vara projektledare?<br />
Projektledarrollen har också för<strong>än</strong>drats under projektets tidsperiod.<br />
Det var inte förr<strong>än</strong> efter jul 2005 /…/ som det blev tydligt och jag fick klara signaler om att<br />
inte släppa handledarna till den grad som jag tidigare hade gjort. Då fick jag tydliga indikationer<br />
att /…/ hålla ihop det h<strong>är</strong> och se till att medfinansieringen fungerar, att det finns en<br />
dialog d<strong>är</strong> vi hela tiden stäm<strong>mer</strong> av inte minst det strukturella och även policyfrågor.<br />
Då insåg jag att nu måste jag ta en roll som jag inte räknat med d<strong>är</strong>för jag hade heller inte<br />
räknat med att fortsätta alla två åren...<br />
Projektledaren berättar att hon blev involverad i frågor och arbetet kring rekryteringen<br />
av deltagare till projektet, mycket mot bakgrund av att Aktivitetsporten<br />
önskade att hon skulle involvera sig <strong>mer</strong> aktivt.<br />
Men det var så uppenbart att jag var önskad in i detta, så från och med januari formaliserade<br />
vi med mig som en slags ordförande vid varje möte en gång i veckan. Då formaliserade vi en<br />
struktur om hur vi tar emot remisser. Det började heta remissmöte då, vi hade haft projektmöte,<br />
handledarmöte, men från och med nu hette det remissmöte och nu handlade det om<br />
att Ylva kom till oss varje måndag.<br />
Formaliseringen och struktureringen handlade om att skapa en överblick. En<br />
överblick över antal deltagare på väg in i och ut ur projektet, som Aktivitetsporten<br />
inte har kunnat ge innan. D<strong>är</strong>av skapades en matris för detta. Projektledaren tog<br />
fram underlaget till matrisen och handledaren Aster blev den som framöver kom<br />
att administrera. Detta upplevdes nödv<strong>än</strong>digt, inte minst för att kunna hålla budgeten.<br />
Formaliseringen och struktureringen genomdrev projektledaren på eget initiativ<br />
utan n<strong>är</strong>mare direktiv från arbetsgivaren.<br />
Varefter så var det Aster som var sekreterare för dessa möten och det <strong>är</strong> Aster som har uppdaterat<br />
matrisen. Och det h<strong>är</strong> var ju enormt intressant att se hur det tar form. Den processen,<br />
det fanns redan önskningar, men inte förr<strong>än</strong> jag gick in i den h<strong>är</strong> gruppen och talade om <strong>vad</strong><br />
jag ville ha faktiskt.<br />
Dessa för<strong>än</strong>dringar genomdrevs sällan utan visst motstånd;<br />
Det vill säga, det finns alltid aningen lite motstånd, det måste <strong>man</strong> räkna med som projektledare<br />
/…/ för det inneb<strong>är</strong> en j-a kontroll.
Johansson 67<br />
D<strong>är</strong> har jag varit väldigt pådrivande att vi måste ha väldigt klara definitioner av saker och<br />
ting och sen får <strong>man</strong> bara släppa… /…/ Sen kom<strong>mer</strong> diskussionerna runt omkring.<br />
Projektledaren po<strong>än</strong>gterar vikten av att tydliggöra;<br />
För att lyckas i arbetslivet professionellt så ska <strong>man</strong> inte vara rädd för att ta till verktyg som<br />
andra kan anv<strong>än</strong>da och som <strong>man</strong> kan kommunicera kring.<br />
Och så kan <strong>man</strong> göra bokslut över saker och ting, att redovisa verkligheten på ett behagligt<br />
sätt.<br />
Jag kan inte föra processen vidare om inte jag får dagordningen och anteckningar och tabeller<br />
och kolumner och matriser. Jag klarar det inte.<br />
N<strong>är</strong>varorapporter och Aktivitetsprogram som skickas in i samband med medfinansieringen,<br />
som visar på deltagarnas ohälsa och höga sjukfrånvaro har skapat<br />
diskussioner mellan projektaktörerna och i förhållande till medfinansi<strong>är</strong>erna;<br />
Vi måste ju se att det finns en kostnad. Vi måste också se till att medfinansieringen, den nationella<br />
delen, material och pengarna, <strong>är</strong> ett faktum. Och att <strong>man</strong> deltar. Om <strong>man</strong> <strong>är</strong> hemma<br />
då deltar <strong>man</strong> ju inte i projektet och då finns inte medfinansieringen. Det höll på att gå så<br />
illa att medfinaniseringen ifrågasattes. Om det <strong>är</strong> så att hälften <strong>är</strong> sjuka, då skulle vi ju avskeda<br />
hälften av handledarna, alltså så kan <strong>man</strong> ju inte ha det. Efter en lång diskussion kom vi<br />
fram till detta då, bara vi kan visa att detta <strong>är</strong> ett heltidsprojekt och att deltagarna inte bara<br />
ägnar sig åt en viss typ av arbetstr<strong>än</strong>ing, utan att vi gör ett helt program för varje individ som<br />
<strong>är</strong> skräddarsytt så <strong>är</strong> det helt i sin ordning. Och vi har individuella aktivitetsprogram h<strong>är</strong> också.<br />
Mot bakgrund av att målgruppen visats vara en annan <strong>än</strong> v<strong>än</strong>tat har anpassningar<br />
och diskussioner kring detta skett.<br />
Vi har ju utgått från att vi får lov att arbeta med målgruppen så som det står uttryckt, alltså<br />
långtidsarbetslösa, långtidssjukskrivna och dom som står l<strong>än</strong>gst bort från arbetsmarknaden.<br />
/…/ Men det <strong>är</strong> ingen som t<strong>än</strong>kt på hur långt det faktiskt <strong>är</strong>. /…/ Jag kom in, handledarna,<br />
Aktivitetsporten, deltagarna och nu stod vi d<strong>är</strong>. Och då gäller det att med utgångspunkt från<br />
just kriterier och krav som å ena sidan finns och det som gäller Växtkraft mål 3 och 2:2 projekt<br />
och det som var redovisningskrav från ESF-rådet som då var interna. Det h<strong>är</strong> får ju paketeras<br />
i ett koncept.<br />
Handledarna var ju fruktansv<strong>är</strong>t stressade av detta. Måste vi skriva in dubbelt så många, ska<br />
vi ha hand om 80 personer? Och det hör till saken att på aktivitetsprogrammet så ifrågasatte<br />
<strong>man</strong> detta…<br />
Projektledaren betonar också projektägaren Ronny Hallbergs roll i diskussionerna<br />
om medfinansieringen samt rollfördelningen mellan henne och projektägaren.<br />
Projektägaren har varit den som har ”haft is i magen” i förhållande till finansieringen<br />
och som har sörjt för likviditeten medan projektledaren har fått fria h<strong>än</strong>der<br />
67
68 Johansson<br />
att lösa det praktiska i projektet. Detta har byggt på ett förtroende mellan dem<br />
två.<br />
68<br />
Ronny som projektägare <strong>är</strong> den som, det blir lite husbondens röst, som var så: så h<strong>är</strong> måste<br />
det vara, det h<strong>är</strong> <strong>är</strong> våra krav utifrån att vara projektägare, och sen har jag k<strong>än</strong>t att det <strong>är</strong> min<br />
uppgift att <strong>mer</strong>a tekniskt, praktiskt, pragmatiskt hitta fram då till ett sätt som svarar mot kraven.<br />
Och då kan det betyda ytterligare dialoger med ESF-rådet eller medfinansi<strong>är</strong>erna.<br />
D<strong>är</strong> tycker jag att Ronny varit drivande n<strong>är</strong> det gäller sakskälen. Medan jag <strong>kanske</strong> försöker<br />
hitta sättet att alltså hitta strukturen, modellen, hitta metoden, hitta blanketten, verktyget<br />
och då kunna få acceptans hos flera.<br />
Projektledaren var också tvungen att skapa acceptans hos handledarna, för de för<strong>än</strong>dringar<br />
som upplevdes nödv<strong>än</strong>diga i förhållande till medfinansi<strong>är</strong>erna.<br />
Det var som jag sa att vissa saker kan k<strong>än</strong>nas bef<strong>än</strong>gda, absurda. Det <strong>är</strong> bara att gilla läget. /<br />
…/ och jag har då säkert markerat ganska många gånger att nu har vi diskuterat det h<strong>är</strong> f<strong>är</strong>digt.<br />
/…/ Det <strong>är</strong> inte förhandlingsbart utan det h<strong>är</strong> <strong>är</strong> en enorm redovisningsapparat…<br />
Projektledaren har upplevt det som ut<strong>man</strong>ande och stimulerande.<br />
För mig i såna h<strong>är</strong> sam<strong>man</strong>hang <strong>är</strong> det som kan uppfattas som något rigit och hindra utveckling<br />
alltså en regel som alla ska rätta sig efter, jag ser inte bara detta som ett hinder utan jag<br />
tycker det <strong>är</strong> väldigt roligt att tillgodose detta. Men att va tillsam<strong>man</strong>s i det.<br />
Projektledaren betonar också den demokratiska idén bakom Växtkraft mål 3.<br />
Ja att reglerna <strong>är</strong> gemensamma, gäller för alla, och det finns en djupgående po<strong>än</strong>g och en<br />
hållbar po<strong>än</strong>g med detta också. Så att ifrågasätta: JA. Det måste vara ett ifrågasättande som<br />
gör att <strong>man</strong> stannar kvar i verkligheten och tillsam<strong>man</strong>s går vidare. Att beklaga sig lönar sig<br />
inte i det h<strong>är</strong> fallet och gör det det så kan <strong>man</strong> hamna fel. Då kan det bli mycket egenintresse<br />
i det h<strong>är</strong>. Detta <strong>är</strong> något gemensamt. Växtkraft mål 3 <strong>är</strong> en gemensam angelägenhet.<br />
Hon menar att dialogerna och diskussionerna inneb<strong>är</strong> skapandeprocesser i syfte att<br />
hitta fram till en gemensam förståelse.<br />
Det finns alltså en skapandeprocess i varje diskussion och ibland hittar vi den och ibland inte.<br />
Det h<strong>är</strong> att redovisa <strong>vad</strong> vi gör, att hitta både grafiska, bildliga, olika uttryck för att beskriva<br />
<strong>vad</strong> det <strong>är</strong> vi gör, för ofta då n<strong>är</strong> jag gör det så ramlar polletten ner hos mottagaren. Är det<br />
det ni gör!<br />
Genom att vara noggrann ”innifrån” och vara intresserad av sitt eget arbete kom<strong>mer</strong><br />
<strong>man</strong> också på sp<strong>än</strong>nande saker, menar projektledaren.<br />
Idag har vi ju också koll på hur många kvinnor och hur många m<strong>än</strong>. /…/ Det <strong>är</strong> faktiskt så<br />
att tre fj<strong>är</strong>dedelar av deltagarna <strong>är</strong> kvinnor, det <strong>är</strong> ett kvinnoprojekt.
Johansson 69<br />
Om hur samverkan med de två myndigheterna, Försäkringskassan och Försörjningsenheten,<br />
som <strong>är</strong> medfinansi<strong>är</strong>er i projektet har fungerat säger projektledaren;<br />
Under förstudietiden våren 2005 så var det ett par möten, dels med Försäkringskassan, dels<br />
Malmö Stad. Och då kan <strong>man</strong> säga som på avdelningschefnivå n<strong>är</strong> <strong>man</strong> säljer in idén och<br />
det har överlag gått oerhört positivt och sporrande för just det h<strong>är</strong> att kunna se möjligheter.<br />
Sen har det aldrig skett någon detaljplanering över huvud taget utan det <strong>är</strong> vi som tagit initiativet<br />
och vi som presenterat egna idéer, vi får snabbt positivt svar. Eftersom rekryteringen<br />
inte gick så snabbt som den gjorde, så var det ett antal kontakter. Ganska snart blir det då på<br />
lite lägre nivå naturligtvis och då <strong>är</strong> det Aktivitetsporten.<br />
Hon lyfter också fram vikten av Malin Martelius, då i en arbetsledningsfunktion<br />
som vikarierande chef för SDF Södra Innerstadens avdelning C, i förhållande till<br />
att få igång rekryteringen av deltagare till Mötesplatsprojektet.<br />
Om inte Malin hade funnits och slagit på stora trum<strong>man</strong> och handgripligen nästan också,<br />
att söka upp socialsekreterarna och hjälpa till att få deltagare och förstod att det tog för lång<br />
tid. Det tar lång tid på Aktivitetsporten. Det tar för lång tid att v<strong>än</strong>ta på att all rekrytering<br />
ska gå d<strong>är</strong>igenom, vi måste också ha från sidorna. Och det var ju Malins förtj<strong>än</strong>st helt och<br />
hållet /…/.<br />
Det var ju också n<strong>är</strong> det gäller det h<strong>är</strong> policyskapandet, <strong>vad</strong> <strong>är</strong> Aktivitetsporten i förhållande<br />
till handledarna och vårt projekt och så, så var det Malin och jag som hade de h<strong>är</strong> kontakterna<br />
under hela hösten 2005. Sen fick ju Malin för<strong>än</strong>drade arbetsuppgifter.<br />
Dessutom var det ett antal omorganisationer både på personal- och chefsnivå på Aktivitetsporten<br />
/…/.<br />
Projektledaren berättar också om olika skiftningar, tendenser och krav från myndigheternas<br />
sida kring arbetstr<strong>än</strong>ingen i Mötesplatsprojektet. Projektledaren berättar<br />
att tendenserna och kraven att ”speeda upp farten” på deltagarna och arbetstr<strong>än</strong>ingen<br />
berodde på att Aktivitetsporten k<strong>än</strong>de en oerhörd press, att det bildades<br />
långa köer till projektet.<br />
Men det d<strong>är</strong> var ju då en tendens som började trycka på och skapa lite oro och <strong>vad</strong> var då<br />
min roll i detta. Lätt avvaktande klart… /…/ Det <strong>är</strong> också en taktik att inte göra s<strong>är</strong>skilt<br />
mycket… Det kom en ny tendens och det var på våren 2006, det var för lite genomströmning,<br />
det stoppade upp, nu har vi långa köer på Aktivitetsporten, vi måste sätta fart på deltagarna,<br />
alltså det får inte bli för bra.<br />
Det blev i förl<strong>än</strong>gningen så att jag istället adjungerades till Aktivitetsportens referensgruppsmöten.<br />
Jag satt i flera såna samtal och <strong>vad</strong> gjorde jag då. Jag som projektledare kan inte uttala mig<br />
egentligen i enskilda fall, det <strong>är</strong> n<strong>är</strong> jag kan någonting och vet någonting och så blev det n<strong>är</strong><br />
vi flyttade till Amiralen, det blev ett helt nytt läge då.<br />
69
70 Johansson<br />
InfoKooperativet Amiralen skapades som ny mötesplats och ersatte Bryggeriet.<br />
Dit flyttade projektledaren, handledaren Aster samt i princip alla deltagare som<br />
arbetstr<strong>än</strong>ade på Bryggeriet i början av juni 2006. Det fanns flera skäl till flytten,<br />
dels ett ökat behov av fler arbetstr<strong>än</strong>ingsplatser med administration, information<br />
och kommunikation (för främst kvinnliga deltagare), dels ett ökat behov av antal<br />
platser över huvud taget. Det fanns också ett behov av andra lokaler som innebar<br />
att handledaren kom n<strong>är</strong>mare deltagarna, d<strong>är</strong> också projektledaren behövdes som<br />
stöd samt en beredskap efter sommaruppehållet för att undvika deltagarbortfall<br />
till hösten.<br />
Projektledaren kom h<strong>är</strong> n<strong>är</strong>mare medarbetarna, inklusive handledare och deltagare,<br />
vilket skapade nya förutsättningar för projektledaren att förmedla deras<br />
perspektiv på arbetstr<strong>än</strong>ingen i förhållande till olika krav och tendenser.<br />
70<br />
Ja, jag kan delta på individnivå på ett helt annat sätt. Jag kan inte <strong>mer</strong> <strong>än</strong> bara framföra inte<br />
minst ur handledningssynpunkt att dom k<strong>än</strong>ner oro huruvida detta <strong>är</strong> meningsfullt eller inte.<br />
Projektledaren menar att en stor del av hennes arbete har handlat om att hantera<br />
motparter, och hon beskriver att hon har fått förhålla sig något diplomatisk avseende<br />
projektets krav och förv<strong>än</strong>tningar, då medfinansi<strong>är</strong>erna som exempelvis Aktivitetsporten<br />
inte bara <strong>är</strong> en motpart utan också och framför allt en medaktör i<br />
projektet.<br />
Vi kan ju inte bara stå och dekla<strong>mer</strong>a detta gentemot medfinansi<strong>är</strong>erna för dom har sina riktlinjer<br />
och styrdokument och krav.<br />
Erfarenheter under projekttiden tillsam<strong>man</strong>s med diskussionerna och dialogerna<br />
medförde nya insikter om målgruppen.<br />
Efter sommaren 2006 så tonade det d<strong>är</strong> ned en aning, det dök upp lite då och då, men hösten<br />
2006 då <strong>är</strong> det ett nytt samtal, då <strong>är</strong> det <strong>mer</strong>a gemensamt. Det handlar inte bara om att det<br />
går för fort eller för långsamt eller om det skulle vara så h<strong>är</strong> istället, kan vi inte ha sån h<strong>är</strong><br />
arbetstr<strong>än</strong>ing, kan vi inte <strong>än</strong>dra på oss.<br />
Vad gör <strong>man</strong> då? Vad <strong>är</strong> det vi ser? Det <strong>är</strong> inte praktik utan arbetstr<strong>än</strong>ing och en väldigt stor<br />
grupp har psykisk ohälsa och n<strong>är</strong> vi alla börjar inse det, vi vet ju inte det för det går under<br />
sekretess, mellan myndigheten och oss, så det <strong>är</strong> det som deltagarna själva berättar. Till slut<br />
börjar vi se vart vi har hamnat. Vi har hamnat i att försöka göra någonting som ingen annan<br />
gör, inte i psykiatrin eller någon annanstans heller. Att erbjuda någonting arbetslivsrelaterat<br />
i en arbetsmiljö i föreningar. Men det inneb<strong>är</strong> alltså en kontakt med arbetslivet för personer<br />
som behöver väldigt mycket stöd och tid för att över huvud taget orka.<br />
Dessa insikter förde med sig att fokus för diskussionerna kom att för<strong>än</strong>dras, nu<br />
<strong>mer</strong> inriktade på framtiden, <strong>vad</strong> <strong>man</strong> kan göra efter projekttidens slut, och vilka<br />
behov som uppdagats genom projektet.
Johansson 71<br />
Det <strong>är</strong> totalt meningslöst att prata om att speeda upp. Det kan <strong>man</strong> inte göra. Vartefter, efter<br />
hösten 2006, började samtalen att handla om n<strong>är</strong>, <strong>vad</strong> ska vi göra nästa gång, nu vet vi hur<br />
verkligheten <strong>är</strong> och hur får vi psykiatrin med oss.<br />
Så h<strong>är</strong> långt kan vi komma i det h<strong>är</strong> projektet. /…/ <strong>Man</strong> l<strong>än</strong>gtar efter att starta upp ett nytt<br />
projekt n<strong>är</strong> du vet detta och <strong>man</strong> kallar saker vid dess rätta namn och då <strong>är</strong> det inte bara arbetsmarknaden.<br />
Det <strong>är</strong> ju inte så det fungerar. Det <strong>är</strong> ett komplicerat system av var m<strong>än</strong>niskor befinner sig<br />
någonstans och med vilken slags försörjning och vilket sam<strong>man</strong>hang. <strong>Man</strong> kan inte hantera<br />
det totalit<strong>är</strong>t, det <strong>är</strong> den slutsatsen <strong>man</strong> kan dra.<br />
Även om många m<strong>än</strong>niskor idag k<strong>än</strong>ner en piska, jag måste komma vidare, det duger inte<br />
l<strong>än</strong>gre, min försörjning, det duger inte l<strong>än</strong>gre att vara sjukskriven och trots att jag fortfarande<br />
äter tabletter eller att jag lider oerhört av en sorg. M<strong>än</strong>niskor k<strong>än</strong>ner ökad press. Den h<strong>är</strong> för<strong>än</strong>dringen<br />
sker inte över en natt och det <strong>är</strong> en m<strong>än</strong>gd relationer mellan individer, socialsekreterare,<br />
<strong>kanske</strong> inom psykiatrin, inom kyrkan eller annat som gör att det <strong>är</strong> en hel v<strong>är</strong>ld<br />
kring varje individ, det kan <strong>man</strong> inte bara styra hur som helst, det <strong>är</strong> starka krafter.<br />
Projektledaren po<strong>än</strong>gterar <strong>än</strong>nu en gång att <strong>man</strong> i detta läge började förstå vilka<br />
olika sorters behov målgruppen har och <strong>vad</strong> projektet har utvecklats mot.<br />
Vi visste inte det vi vet nu. /…/ Jag hade ingen aning om att det skulle handla om detta…<br />
/…/ istället har vi hamnat <strong>mer</strong>a i ett socialt företagande och det <strong>är</strong> på det spåret vi går vidare.<br />
Så finns det en sak till. Behovet av språktr<strong>än</strong>ing. Det finns ju många som inte kan delta i<br />
någon arbetsmarknadsutbildning för att dom inte har det svenska språket, det har ju uppdagats<br />
i vårt projekt och då har vi prövat oss fram och nu går vi ett steg vidare idag. Att ha en<br />
gemensam gruppverksamhet också på Amiralen och det <strong>är</strong> för att jag ska visa att vi har det<br />
h<strong>är</strong> i vårt hägn. Synliggöra för varandra också, hur det <strong>är</strong> att arbeta med språktr<strong>än</strong>ing, både<br />
att samtala och jobba vid datorn, att få dom att våga prata <strong>mer</strong>, alltifrån /…/ att tr<strong>än</strong>a på eget<br />
till jaha det <strong>är</strong> citron…, ordet <strong>är</strong> citron jaha.<br />
Det <strong>är</strong> uppenbart att <strong>man</strong> kan göra nåt <strong>mer</strong>a. Sen om det <strong>är</strong> före eller efter SFI det behöver<br />
inte vi bry oss om. Om vi tittar på vår rekrytering av deltagare så dominerar psykisk ohälsa,<br />
depressioner, sorg, utbr<strong>än</strong>dhet å ena sidan och sen <strong>är</strong> det gruppen personer som inte har<br />
svenska språket.<br />
Projektledaren menar att de har skapat ett nytt kompetensområde – språktr<strong>än</strong>ing<br />
och arbetstr<strong>än</strong>ing i kombination med först<strong>är</strong>kt handledning.<br />
Jag ser det som ett nytt kompetensområde, språktr<strong>än</strong>ing kopplat till praktik/arbetstr<strong>än</strong>ing.<br />
Det <strong>är</strong> inte unikt. Det finns ju många andra ställen. Men <strong>man</strong> måste lägga till det som ett<br />
tydligt moment och ha en planering för det och uppföljning.<br />
Mot bakgrund av hur målgruppen visade sig vara har projektet och projektaktörerna<br />
fått göra omfattande för<strong>än</strong>dringar och anpassningar, eller med projektleda-<br />
71
72 Johansson<br />
rens ord ”gå slingringa vägar” för att trots allt kunna genomföra <strong>vad</strong> som var planerat<br />
i projektansökan.<br />
72<br />
Men vi trodde att det skulle vara IT-utbildning på <strong>mer</strong>a exekutiv nivå. Men h<strong>är</strong> handlade<br />
om att kunna sätta sig framför datorn, öppna och st<strong>än</strong>ga den med en n<strong>är</strong>a varm handledning.<br />
Få se att det h<strong>är</strong> <strong>är</strong> något att hålla på med. Och dom stora gruppverksamheterna det går inte,<br />
det <strong>är</strong> totalt uteslutet.<br />
Vi har fått gå lite slingriga vägar istället, för att inom ramen för projektet kunna uppfylla det<br />
vi sagt oss göra t ex utbildningsaktiviteter, men det har fått bli på ett annat sätt i mindre skala,<br />
<strong>mer</strong> prövande och undersökande och det har definitivt varit <strong>mer</strong>a kopplat till mobilisering,<br />
rehabilitering och någon slags samvaro och varande.<br />
Projektledaren beskriver att det var ett val de kom att göra, att välja att utveckla<br />
nya metoder genom samverkan, för att sedan kunna beskriva och utv<strong>är</strong>dera <strong>vad</strong><br />
det resulterat i.<br />
<strong>Man</strong> får ju bestämma sig. Är det ett koncept som vi ska testa för alla /…/ och så utv<strong>är</strong>derar<br />
vi det eller <strong>är</strong> det möjligheten till samverkan och låt gå, låt oss pröva och se <strong>vad</strong> som h<strong>än</strong>der<br />
och så utv<strong>är</strong>derar vi det. Och det <strong>är</strong> ju det senare vi har valt.<br />
Vi började redan förra året också att titta på <strong>vad</strong> <strong>är</strong> utveckling. Vi ska fullfölja det vi sagt men<br />
vi ska ju också vara nyskapande för det <strong>är</strong> ju A och O i en sådan h<strong>är</strong> organisation. Samtidigt<br />
som <strong>man</strong> genomför någonting så måste <strong>man</strong> öppna dörren för något nytt. Jobbar <strong>man</strong> med<br />
projektbudget så måste <strong>man</strong> bestämma ska jag göra det h<strong>är</strong> och gå hem sen eller om <strong>man</strong> har<br />
tanke på att utveckla vidare så måste <strong>man</strong> öppna upp det någonstans i halvlek och det var ju<br />
det vi gjorde för ett år sedan. Då har vi haft utvecklingsmöten och utvecklingsgrupper.<br />
Projektledaren sam<strong>man</strong>fattar sin roll i de olika skedena i projektet på följande vis;<br />
2006 n<strong>är</strong> jag blev <strong>mer</strong>a aktiv och sam<strong>man</strong>hållande i samarbetet med Aktivitetsporten (remiss),<br />
<strong>vad</strong> var det för fokus vi fick. Jag tror det var rutiner. Från det h<strong>är</strong> skapa, skapa så blev<br />
det fokus på rutiner o så, någon slags balans.<br />
Och att möta alla de h<strong>är</strong> diskussionerna, nu ska vi speeda upp takten nu ska vi ha halvtider<br />
alltså dom h<strong>är</strong> policyfrågorna. Det krävdes mycket diskussioner.<br />
Aktivitetsporten och Mötesplatsprojektet upplevde att de hade samma verklighet<br />
och problem att arbeta med.<br />
Från och med 2006 definitivt ett fokus på målgruppen, men diskussionen började redan på<br />
våren 2006. Vem <strong>är</strong> vår målgrupp, Aktivitetsporten undrade också, m<strong>än</strong>niskor <strong>är</strong> så trasiga,<br />
<strong>vad</strong> ska vi göra. Vi satt i samma båt.<br />
Projektledaren har försökt att fånga upp olika farhågor och upplevda problem hos<br />
samtliga samverkansaktörer kontinuerligt under projekttiden.<br />
Det har nog jag gjort. Att fånga upp det h<strong>är</strong>…
Johansson 73<br />
I varje relation finns det nåt slags spelrum också och det kan <strong>man</strong> som pedagog öva upp under<br />
åren. Det jag pratade om tydlighet och överskådlighet, att kunna redovisa <strong>vad</strong> <strong>man</strong> gör,<br />
det har jag fått oerhört mycket respons för den h<strong>är</strong> tiden, att klarlägga. Många m<strong>än</strong>niskor<br />
mår inte bra n<strong>är</strong> det k<strong>än</strong>ns rörigt. Det finns faktiskt dom som gillar principer och regler. <strong>Man</strong><br />
har en sån blandning. Det h<strong>är</strong> ni frågade, min roll, jag har både försökt att vara tillåtande,<br />
n<strong>är</strong> handledarna k<strong>än</strong>t sig frustrerade. Och nu måste vi gå tillbaka för så h<strong>är</strong> <strong>är</strong> läget just nu<br />
och <strong>vad</strong> gör vi då för att komma vidare. De h<strong>är</strong> tendenserna som jag pratade om, halvtid,<br />
heltid, speeda upp takten /…/. Men också att vara <strong>mer</strong>a realistisk i /…/ våra arbetsuppgifter,<br />
det handlade om den första tiden. Det har varit oerhört pressande för handledarna och mötesplatsernas<br />
verksamhetsledare. Ojoj <strong>vad</strong> har vi gett oss in i egentligen.<br />
4.6.1 Sam<strong>man</strong>fattning<br />
Projektledaren hade från början en ansökarroll/koordinatorroll i förarbetet till<br />
projektet. Organisationen och rollerna var till en början inte klara, och inte heller<br />
vem som skulle inneha projektledarrollen. Efter ett halvår från projektstarten fick<br />
projektledaren klara signaler från myndighetssidan att inta en tydligare och aktivare<br />
roll som projektledare. Detta kom att handla om att gå in och styra upp möten,<br />
strukturera upp samverkan samt förhålla sig till policyfrågor. Formaliseringen och<br />
strukturen som följde genomdrev projektledaren viss om att kunna stöta på motstånd<br />
eftersom det innebar en stark kontroll. Projektledaren betonar vikten av att<br />
tydliggöra, att skapa verktyg som <strong>man</strong> kan anv<strong>än</strong>da och kommunicera kring.<br />
Hon har medverkat i diskussioner med medfinansi<strong>är</strong>er i förhållande till målgruppen<br />
i projektet och hon har arbetat med att skapa acceptans för olika åtg<strong>är</strong>der hos<br />
olika parter. Hon beskriver dialogerna och diskussionerna som har förts kring<br />
målgruppen, arbetstr<strong>än</strong>ingen och redovisningen som skapandeprocesser i syfte att<br />
hitta fram till en gemensam förståelse. Överlag upplevs samverkan med medfinansi<strong>är</strong>er<br />
och aktörer som mycket positiv. Projektledaren beskriver hur hon har<br />
fått förhålla sig något diplomatisk till olika skiftningar och tendenser från olika<br />
parter, tendenser som varierat under projekttiden. Projektledaren har under hela<br />
projekttiden försökt fånga upp olika farhågor och upplevda problem hos samtliga<br />
samverkansaktörer. I och med skapandet av Infokooperativet Amiralen och flytten<br />
dit kom projektledaren n<strong>är</strong>mare deltagare och handledare. Nya insikter om<br />
målgruppens behov framkom som hon har försökt framföra till samverkansparterna.<br />
Dessa insikter handlade om en förståelse för deltagarnas psykiska ohälsa<br />
samt vissa deltagares bristande språkkunskaper. Faktorer som skapar ett utanförskap.<br />
Fokus för diskussionerna <strong>än</strong>drades h<strong>är</strong>med och kom att handla om <strong>vad</strong> de<br />
skulle skapa efter projekttidens slut, mot bakgrund av de nya erfarenheterna och<br />
insikterna. I detta läge började de förstå vilka olika sorters behov som fanns hos<br />
målgruppen, som kom att resultera i ett nytt kompetensområde; språktr<strong>än</strong>ing och<br />
arbetstr<strong>än</strong>ing i kombination med först<strong>är</strong>kt handledning. Projektledaren berättar<br />
också om de anpassningar som projektet har fått göra i förhållande till målgruppen<br />
och verkligheten för att trots allt kunna uppfylla projektmålen. Projektet har<br />
73
74 Johansson<br />
medvetet valt att utveckla nya metoder genom samverkan, att vara nyskapande<br />
för att finna nya vägar, enligt projektledaren.<br />
4.7 Styrgruppen<br />
Intervjuer har genomförts med aktiva styrgruppsrepresentanter i de föreningar<br />
som utgjort mötesplatser. De intervjuade utgör två representanter från Föreningen<br />
Bryggeriet; verksamhetsledare och projektägare Ronny Hallberg samt Rose<br />
Marie Lindahl, två representanter från Iransk-svenska föreningen; verksamhetsledare<br />
Tahmoures Yassami samt Sara Safiri, liksom två representanter från Sofielund<br />
Folkets Hus; verksamhetsledare Carlos Cortes samt Kjell-Åke Svensson. Styrgruppsrepresentanter<br />
från Kulturföreningen Folkets Park utgör bortfall. Intervjuerna<br />
med styrgruppsrepresentanterna genomfördes tidig vår 2006.<br />
4.7.1 Föreningen Bryggeriet<br />
Projektägaren berättar att projektet bygger på idéer om att både de offentliga och<br />
de ideella samhällsaktörerna har saker att l<strong>är</strong>a av varandra, att de behöver förstå<br />
varandra bättre. I förhållande till målgruppen långtidsarbetslösa och långtidssjukskrivna<br />
handlar det inte bara om att mäta arbete och sysselsättning utan om innan-<br />
mot utanförskap. En ambition hos projektägaren <strong>är</strong> också att höja kvalitetsnivån<br />
hos de ideella föreningarna som en aktör för de offentliga att ta kontakt med.<br />
Han berättar att det var projektledaren som stod för kontakterna med myndigheter<br />
och förvaltningar i förberedelsearbetet. Projektägaren berättar att de samarbetande<br />
föreningarna var delaktiga i processerna inför projektet, och blev ansvariga<br />
för sina respektive förstudier.<br />
74<br />
Vi bjöd in till något möte d<strong>är</strong> vi berättade att det h<strong>är</strong> vill vi göra /…/. D<strong>är</strong> hade vi bra diskussioner<br />
tycker jag, och la fram förslag om att det <strong>är</strong> bra att var och en gör sin egen förstudie,<br />
d<strong>är</strong> <strong>man</strong> har sina egna pengar och resurser för det <strong>man</strong> gör. (RH)<br />
Om betydelsen av styrgruppen, menar projektägaren att;<br />
Det viktigaste <strong>är</strong> att vi träffas, det <strong>är</strong> faktiskt det. Vi <strong>är</strong> fyra föreningar, nu har det bara varit<br />
tre som varit delaktiga. /…/ Styrgruppen styr väl inte så mycket. Ska vi göra någonting så<br />
förs det upp d<strong>är</strong> till diskussion och alla har samma möjlighet att delta, och flertalet deltar.<br />
Men jag tror också att dom andra k<strong>än</strong>ner att vi <strong>är</strong> projektägare. (RH)
Johansson 75<br />
Om sin egen roll och kontakterna mellan projektägaren och projektledaren berättar<br />
han följande;<br />
Ja visst, jag <strong>är</strong> med i styrgruppen och jag har löpande kontakt med Eva Maria som projektledare.<br />
Och jag har yttersta ekonomiska ansvaret också. Ska det fattas beslut om ekonomi<br />
och sådant måste jag vara med och fatta dom besluten. Ska det fattas beslut om inriktningar<br />
som för<strong>än</strong>dras på något sätt så måste jag vara med. (RH)<br />
På frågan om hur föreningen har påverkats avseende roller och organisation i och<br />
med att nya m<strong>än</strong>niskor kom in genom Mötesplatsprojektet säger projektägaren<br />
att projektledarens erfarenhet och attityd har påverkat mycket. Hon har gått in och<br />
tagit fullt ansvar och strukturerat projektet, och utgjort ett stöd till föreningen.<br />
Så hon har ju varit ett oerhört stöd även h<strong>är</strong> på Bryggeriet. /…/ Sen även Aster, hon har då<br />
gått in och tagit ansvar för saker och ting kring Bryggeriet parallellt med att hon klarar sitt<br />
arbete. (RH)<br />
Och det finns oerhört kompetenta personer som <strong>är</strong> med vilket gör att jag släpper det åt dom<br />
n<strong>är</strong> jag k<strong>än</strong>ner att jag inte behöver vara med och styra eller vara stöd på det sättet. (RH)<br />
Inriktningen på verksamheten har inte påverkats så mycket men det har handlat<br />
om ett stöd till det befintliga. I och med deltagarna och deras arbetsuppgifter har<br />
en del nya idéer utvecklats, exempelvis kunskapsbanken som handlar om kunskapsinsamling<br />
och systematisering av kunskap. Om deltagarnas möjligheter i<br />
förhållande till Mötesplatsprojektet menar projektägaren att det <strong>är</strong> svårt att säga<br />
<strong>vad</strong> det betyder för deltagarna – att det d<strong>är</strong>för ska bli sp<strong>än</strong>nande att höra deltagarnas<br />
egna reaktioner. Han betonar också vikten av uppföljningar, för att se <strong>vad</strong><br />
det leder till i ett l<strong>än</strong>gre tidsperspektiv.<br />
Tanken <strong>är</strong> ju att det inte bara ska va arbete som <strong>man</strong> har fokus på utan faktiskt också att få<br />
k<strong>än</strong>slan av sam<strong>man</strong>hang, tillhörande, att vara någonting, att ha arbetstider, arbetskamrater<br />
och hela den biten. /…/ Och att <strong>man</strong> mår bättre inneb<strong>är</strong> faktiskt att <strong>man</strong> n<strong>är</strong>mar sig arbetsmarknaden.<br />
/…/ Det <strong>är</strong> viktigt att ge dom inte bara en k<strong>än</strong>sla utan att dom verkligen förstår<br />
att dom betyder någonting n<strong>är</strong> dom <strong>är</strong> h<strong>är</strong>. Att dom inte k<strong>än</strong>ner att dom bara står, utan att<br />
dom faktiskt får vara med och jobba. Men det k<strong>än</strong>ns nog så h<strong>är</strong>. (RH)<br />
Det ena <strong>är</strong> att st<strong>är</strong>ka föreningarna, mötesplasterna, organisationerna på något sätt. /…/ Och<br />
det fanns ju en tanke, att stödja och st<strong>är</strong>ka de befintliga mötesplatserna också och det har<br />
även vi gjort lika mycket som dom andra. Sen relationen till det offentliga och den dialogen<br />
d<strong>är</strong>, det <strong>är</strong> nog jätteviktigt, det får <strong>man</strong> se lite långsiktigt. Inte minst utv<strong>är</strong>deringen om vi kan<br />
få utrymme för att göra lite l<strong>än</strong>gre studier och följa några deltagare. /…/ Ja det <strong>är</strong> ju det, <strong>vad</strong><br />
h<strong>än</strong>der n<strong>är</strong> lampan slocknar och projektet <strong>är</strong> slut. (RH)<br />
Sen hoppas jag att det betyder något för deltagarna, det tror jag. (RH)<br />
Avseende möjligheter efter projektet menar projektägaren att det nu finns en begynnande<br />
struktur genom samverkan med det offentliga. De har haft jättemycket<br />
75
76 Johansson<br />
dialog med myndigheterna i samband med Mötesplatsprojektet men också i andra<br />
sam<strong>man</strong>hang, vilket <strong>är</strong> jätteviktigt menar projektägaren. Han nämner t ex<br />
möjligheten att det kan bildas ett tj<strong>än</strong>stekooperativ som fungerar mellan föreningarna,<br />
ett gemensamt socialt företag som föreningarna äger tillsam<strong>man</strong>s.<br />
76<br />
Tanken var något slags tj<strong>än</strong>stekooperativ från början. (RH)<br />
Jag tror att det kom<strong>mer</strong> att finnas en del bestående, jag hoppas det. (RH)<br />
Vi får stå för stabiliteten och det offentliga står och snurrar. Ja men så <strong>är</strong> det, mellanchefer<br />
byter strategier och byter organisationer och byter hit och dit medan vi står kvar. Det kan<br />
<strong>man</strong> ju fundera på. (RH)<br />
Den andra representanten från föreningen Bryggeriet <strong>är</strong> utöver styrgruppsrepresentant<br />
även arbetsplatshandledare på mötesplatsen och har d<strong>är</strong>igenom n<strong>är</strong>a kontakt<br />
med deltagarna. Representanten har i samband med Mötesplatsprojektet gått<br />
en handledarkurs tillsam<strong>man</strong>s med en till arbetsplatshandledare från mötesplatsen.<br />
Kursen gick på Aktivitetsporten och upplevdes intressant. De övriga som<br />
gick kursen var inte knutna till Mötesplatsprojektet vilket gjorde att de hade skilda<br />
situationer. Rollen som arbetsplatshandledare handlar om att finnas till hands<br />
hela tiden, så att deltagarna kan komma och fråga. Uppstår det bekym<strong>mer</strong> så h<strong>än</strong>visas<br />
de till handledaren. I styrgruppen diskuteras ibland problem i förhållande till<br />
deltagarna på mötesplatsen. Representanten upplever att deltagarna påverkar föreningen,<br />
att mycket sker på deltagarnas villkor. På grund av att deltagarna <strong>är</strong><br />
mycket frånvarande <strong>är</strong> det svårt att hitta arbetsuppgifter till dem, eftersom <strong>man</strong><br />
inte kan räkna med dem. Representanten tycker att det <strong>är</strong> positivt att de har fått<br />
kontakt med de andra föreningarna i och med Mötesplatsprojektet, att de träffas<br />
på styrgruppsmötena, och att det har varit positivt att få in handledarna i organisationen,<br />
att alla har varit jättetrevliga och tillfört mycket. Om deltagarnas möjligheter<br />
genom Mötesplatsprojektet nämns att det finns m<strong>än</strong>niskor som har fått<br />
lönebidrag på föreningen genom Mötesplatsprojektet och att de försöker anställa<br />
någon på plus-jobb. För vissa kan det ge arbetsmöjligheter medan för andra leder<br />
det förhoppningsvis till att <strong>man</strong> ”höjer sig något steg på ribban”. Representanten<br />
tror också att de flesta deltagarna trivs på mötesplatsen. Vid tillfället för intervjun<br />
har nyligen alla flyttat till InfoKooperativet Amiralen, vilket inneb<strong>är</strong> att kontakten<br />
med deltagarna nu försvinner. Detta har också för<strong>än</strong>drat Bryggeriet, ”nu <strong>är</strong><br />
det inte många kvar”. Representanten berättar vidare att målgruppen var en annan<br />
<strong>än</strong> de först hade trott, de var t ex inte lika unga som förv<strong>än</strong>tat och hade svårare<br />
att passa tider. Det m<strong>är</strong>ks att deltagarna <strong>är</strong> utsatta. Representanten tycker det <strong>är</strong><br />
roligt att ha deltagarna på mötesplatsen och hoppas att det ska inneb<strong>är</strong>a en start<br />
på något så att de kan gå vidare. Representanten hoppas också att det skapas bättre<br />
förståelse mellan föreningarna och myndigheterna, vilket upplevts ha gått lite<br />
trögt i projektet t ex avseende rekryteringen av deltagare. Myndigheterna ”byter
Johansson 77<br />
också folk hela tiden”, vilket utgör ett problem. Representanten hoppas på en fortsättning<br />
efter projekttidens slut.<br />
4.7.2 Iransk-svenska föreningen<br />
Den ena representanten, verksamhetsledaren i föreningen, ger uttryck för att föreningen<br />
har påverkats mycket genom att deltagarna kom in. Representanten tycker<br />
att det har varit ett lyckat projekt för deltagarna och po<strong>än</strong>gterar också vikten av<br />
någon slags fortsättning i framtiden. Handledaren på föreningen beskrivs som ”en<br />
mycket lämplig person” med stor förståelse för alla som jobbar tillsam<strong>man</strong>s. Det<br />
<strong>är</strong> en liten förening men som kan växa. I och med Mötesplatsprojektet upplevs<br />
föreningen ha utvecklats mycket, t ex har det utvecklats nya verksamheter och nya<br />
idéer genom deltagarna. I början var det lite svårt att lösa arbetsuppgifter och arbetsplatser<br />
till deltagarna i lokalen, vilket också var problematiskt i förhållande till<br />
föreningens personal. Vid intervjutillfället upplevs dock allting fungera bra. Representanten<br />
upplever vidare att det har varit ganska lite samverkan mellan föreningarna,<br />
till skillnad från <strong>vad</strong> som var tanken från början. Ekonomin hos föreningen<br />
upplevs också problematisk. Trots allt har föreningen lyckats anställa fyra<br />
personer. Det <strong>är</strong> en bra k<strong>än</strong>sla att <strong>man</strong> kan hjälpa andra, säger representanten, och<br />
menar att deltagarna blir st<strong>är</strong>kta på mötesplatsen. ”Alla tj<strong>än</strong>ar på det, individer,<br />
föreningar, samhället.” Föreningen har en viss inriktning mot språktr<strong>än</strong>ing. Representanten<br />
ser integration som ett forum, så att m<strong>än</strong>niskor kan umgås med varandra,<br />
l<strong>är</strong>a k<strong>än</strong>na varandra bättre och arbeta och skapa tillsam<strong>man</strong>s. Delaktighet<br />
för alla <strong>är</strong> mycket viktigt – ”jag tror att det blev så för dom h<strong>är</strong>”.<br />
Den andra representanten po<strong>än</strong>gterar också att arbetstr<strong>än</strong>ingen har varit jättepositiv<br />
utifrån deltagarnas perspektiv, att <strong>man</strong> ser hur de förvandlas. Föreningen<br />
berikas genom alla deltagare med olika nationalitet och etnicitet som kom<strong>mer</strong>. I<br />
början upplevdes det som lite kaosartat och att det inte fanns tillräckligt med personal<br />
för att ta hand om deltagarna, men så småningom fann handledaren sin roll<br />
och fick det att fungera bra. Representanten menar att åtg<strong>är</strong>derna för målgruppen<br />
kunde vara mycket bättre, ifall det var <strong>mer</strong> långsiktigt byggt och inte i projektform.<br />
I denna form upplevs det omöjligt att odla hopp hos deltagarna om arbete och<br />
långvarig för<strong>än</strong>dring i deras liv. Risken <strong>är</strong>, menar representanten, att det blir precis<br />
som en vanlig praktikplats. Representanten tycker att det <strong>är</strong> väldigt synd att Arbetsförmedlingen<br />
inte <strong>är</strong> med som samverkanspart i projektet. Kopplingarna mellan<br />
föreningarna som samverkar upplevs d<strong>är</strong>emot har blivit bättre, vilket har skapat<br />
en större förståelse för varandras verksamheter. I förl<strong>än</strong>gningen kan detta resultera<br />
i <strong>mer</strong> samarbete och bättre resursanv<strong>än</strong>dning. På styrgruppsmötena <strong>är</strong> det de<br />
för<strong>än</strong>dringar som skett under projektets gång som diskuteras, t ex i förhållande<br />
till ekonomi, sysselsättning för deltagarna, att hitta nya lösningar. Representanten<br />
upplever dock inte möjligheterna för föreningen att påverka projektet som så stor<br />
77
78 Johansson<br />
i detta skede. Projektets linje <strong>är</strong> fast enligt projektbeskrivningen och Föreningen<br />
Bryggeriets ord, i rollen som projektägare, väger tyngre. Gällande att finna lösningar<br />
på problem som dyker upp under projekttiden upplever representanten<br />
d<strong>är</strong>emot att det går att påverka.<br />
4.7.3 Sofielunds Folkets Hus<br />
Den ena representanten, verksamhetsledaren i föreningen, beskriver den sociala<br />
tanken bakom Mötesplatsprojektet, att det handlar om att jobba med m<strong>än</strong>niskor<br />
och hjälpa varandra. Föreningen och representanten har lång erfarenhet av att arbeta<br />
med m<strong>än</strong>niskor och praktikanter av olika slag. Föreningarnas roll i samhället<br />
<strong>är</strong> inte att driva någon verksamhet med vinst utan tanken <strong>är</strong> att <strong>man</strong> satsar nerifrån,<br />
att <strong>man</strong> låter m<strong>än</strong>niskor komma in i arbetslivet i den takten som de behöver<br />
för att kunna utvecklas och komma in sakta. Representanten beskriver hur projektledaren<br />
satte igång processen, samlade tankar och idéer bland föreningarna,<br />
och skrev en ansökan till EU för att få stöd. Det blev många möten och samtal<br />
innan <strong>man</strong> kom överens om idéer och vilka åtg<strong>är</strong>der som skulle byggas upp. Om<br />
samtalen med myndigheterna kring samverkan berättar representanten att det<br />
främst var projektledaren som stod för dem, men att han tror att myndigheterna<br />
tyckte projektet lät lockande. ”Istället för att dom själva skulle ordna och leta efter<br />
arbetstr<strong>än</strong>ingsplatser för dom, kom<strong>mer</strong> vi och bjuder dom på den h<strong>är</strong> möjligheten.<br />
Och vi <strong>är</strong> intresserade vilket <strong>är</strong> stor skillnad.” I början av projektet, n<strong>är</strong> deltagarna<br />
började komma in i verksamheten, reagerade vissa anställda i föreningen<br />
negativt och blev kritiska, vilket gjorde att representanten fick gå in och förklara<br />
syftet med projektet tydligare för alla medarbetare. Representanten upplever att<br />
projektet innebar mycket extrajobb i början, i och med alla nya som kom in i huset,<br />
men att det har inneburit mycket positivt för föreningen och att en massa nya<br />
verksamheter, platser, idéer och visioner utvecklades. T ex nämns cykelverkstad,<br />
syateljé, bibliotek och IT. Deltagarna har alltså bidragit till nya idéer. Representanten<br />
menar att det <strong>är</strong> viktigt att ha viljan och öppenheten att ta in nya idéer. Han<br />
berättar att det var stressigt för handledaren i början, att få alla deltagare att trivas<br />
och att handledaren ville att arbetsuppgifter och arbetsplatser skulle fungera perfekt.<br />
Dessa fanns inte f<strong>är</strong>diga från början utan har skapats och utvecklats av deltagare,<br />
handledare och arbetsplatshandledare tillsam<strong>man</strong>s efter hand, vilket <strong>är</strong> positivt<br />
menar representanten. Handledaren beskrivs vara den som har tagit ansvar<br />
för detta, som har burit det tyngsta. Representanten beskriver sin roll som att den<br />
<strong>mer</strong> och <strong>mer</strong> för<strong>än</strong>drats till att handla om att ge utrymme för handledaren att utvecklas,<br />
att ge stöd och utbildning åt handledaren att göra sitt jobb. Representanten<br />
var mest aktiv i styrgruppen i uppstarten av projektet och har d<strong>är</strong>efter till stor<br />
del lämnat vidare till andra. Det som har upplevts problematiskt <strong>är</strong> de m<strong>än</strong>niskor<br />
som har kommit till föreningen för att de har k<strong>än</strong>t sig tvungna och som inte har<br />
78
Johansson 79<br />
varit intresserade. Representanten menar att det d<strong>är</strong>för har varit både positiva och<br />
negativa erfarenheter med projektet. ”Det har varit svårt ibland med folk som inte<br />
velat och som inte accepterat men det k<strong>än</strong>ns jättebra med dom som har utvecklats<br />
h<strong>är</strong>.” Representanten beskriver att de börjar i deltagarnas takt, tills de blir <strong>mer</strong> och<br />
<strong>mer</strong> intresserade. Han berättar att de redan har några stycken deltagare som började<br />
arbetstr<strong>än</strong>a i föreningen och som nu har fått plusjobb och andra anställningar<br />
i föreningen. Samverkan mellan föreningarna beskrivs syfta till att de ska kunna<br />
hjälpa varandra. Representanten menar att de k<strong>än</strong>ner varandra bättre nu, vilket<br />
kan vara meningsfullt inför framtiden. Representanten <strong>är</strong> nöjd med Mötesplatsprojektet<br />
och tror att myndigheterna också <strong>är</strong> nöjda. Projektet från vision till<br />
verklighet upplevs överensstämma till 99% utifrån representanten.<br />
Den andra representanten <strong>är</strong> utöver styrgruppsrepresentant också ekonomiansvarig<br />
i föreningen. Representanterna berättar om det gigantiska arbete det innebar<br />
att rekrytera coacherna/handledarna, ett arbete som projektledning och föreningarna<br />
var delaktiga i. Representanten upplever sig vara delaktig i mycket i förhållande<br />
till projektet, bland annat i förhållande till att försöka få vissa deltagare<br />
anställda i föreningen. ”Jag kollar upp alla möjligheter som finns.” Reglerna upplevs<br />
dock sätta käppar i hjulet. Svårigheten med projektet upplevs just vara de begr<strong>än</strong>sade<br />
anställningsmöjligheterna av deltagare. Representanten tycker att det <strong>är</strong><br />
synd att de måste sluta efter ett år. Projektets inverkan på föreningen upplevs positiv,<br />
och representanten menar att det finns många deltagare med stora kunskaper<br />
inom sina områden som de har tillfört föreningen. De arbetar också med att<br />
få deltagarna in i gemenskapen så att det inte skapas ett a och ett b lag, utan att alla<br />
<strong>är</strong> i samma lag. Representanten berättar också om möten som hållits med medarbetare<br />
kring förhållningssättet gentemot deltagarna. Handledaren har påverkat<br />
mycket och stått bakom deltagarna. Deltagarna upplevs också ha påverkats positivt<br />
i och med arbetstr<strong>än</strong>ingen i föreningen. ”Jag tycker alla deltagare verkar positivare<br />
<strong>än</strong> n<strong>är</strong> dom kom hit.” Representanten menar att det handlar mycket om<br />
att st<strong>är</strong>ka självförtroendet hos deltagarna. Strukturen i projektet upplevs också ha<br />
blivit bättre och arbetet med att få in deltagare har blivit <strong>mer</strong> professionellt. Kontakten<br />
mellan föreningarna har blivit bättre, de k<strong>än</strong>ner varandra på ett helt annat<br />
sätt <strong>än</strong> innan projektet.<br />
4.7.4 Sam<strong>man</strong>fattning<br />
Styrgrupps-/föreningsrepresentanterna beskriver tanken bakom projektet som<br />
bygger på idéer om att både de offentliga och de ideella samhällsaktörerna har saker<br />
att l<strong>är</strong>a av varandra. Viljan var att st<strong>är</strong>ka samverkan mellan dem i förhållande<br />
till arbetet med att bryta målgruppens utanförskap till innanförskap. I förberedelsearbetet<br />
och förstudien var både föreningarna/mötesplatserna medverkande liksom<br />
de samverkande myndigheterna/förvaltningarna. Mötesplatsprojektet har<br />
79
80 Johansson<br />
utifrån projektägaren medfört mycket dialog med myndigheterna, vilket upplevs<br />
jätteviktigt i förhållande till möjligheter efter projekttiden. Kontakterna mellan<br />
föreningarna och förståelsen för varandras verksamheter har ökat vilket upplevs<br />
positivt, även om samverkan kunde varit <strong>än</strong>nu intensivare. De hoppas på en fortsättning<br />
i någon form efter projekttiden, och att de kan bevara och utveckla samarbetet<br />
mellan föreningarna och med myndigheterna. Representanterna upplever<br />
att föreningarna har påverkats på skilda sätt i och med Mötesplatsprojektet, genom<br />
att projektledare och handledare har kommit in i organisationerna och genom<br />
att deltagarna har kommit in. Flertalet representanter upplever att det har<br />
utvecklats nya verksamheter och idéer genom deltagarna och att många deltagare<br />
har bidragit med kunskaper inom olika områden. Vikten av delaktighet för alla<br />
och att arbeta och skapa tillsam<strong>man</strong>s betonas. Avseende deltagarnas möjligheter i<br />
och med Mötesplatsprojektet upplevs de svåra att uttala sig om, men de berättar<br />
att flera deltagare i projektet har fått olika for<strong>mer</strong> av anställningar på föreningarna.<br />
De upplever också att deltagarna trivs på mötesplatserna och att de har påverkats<br />
positivt. Om möjligheten att påverka i styrgruppen upplevs den som begr<strong>än</strong>sad<br />
avseende inriktningen på projektet som redan ligger fast, men möjlig avseende<br />
olika problem som dykt upp under projekttiden. För projektägarens del inneb<strong>är</strong><br />
rollen också ett ekonomiskt ansvar och att fatta beslut om eventuella<br />
för<strong>än</strong>dringar avseende inriktningar. Svårigheter under projekttiden som nämns <strong>är</strong><br />
att skapa acceptans och ett bra förhållningssätt hos medarbetare på föreningarna/<br />
mötesplatserna gentemot projektet och deltagarna, att vissa deltagare har k<strong>än</strong>t sig<br />
tvungna att delta samt de begr<strong>än</strong>sade anställningsmöjligheterna av deltagare i föreningarna.<br />
4.8 Myndighetscheferna<br />
Undersökningar riktade till ansvariga chefer i Malmö stad, SDF Södra Innerstaden<br />
respektive Försäkringskassan har genomförts vid två tillfällen. Omorganiseringar<br />
och personalbyten hos myndigheterna har medfört att infor<strong>man</strong>terna har<br />
skiftat mellan dessa två undersökningsomgångar. I förhållande till Mötesplatsprojektet<br />
representerade Malin Martelius Malmö stad, SDF Södra Innerstaden och<br />
Östen Olsson Försäkringskassan vid första intervjuomgången. Malin Martelius<br />
och Östen Olsson intervjuades enskilt på plats, senhösten 2005, d<strong>är</strong> samtalen antecknades<br />
under intervjuernas gång. Vid andra undersökningstillfället, sensommaren<br />
2007, representerade Lena Pripp och Anna-Karin Linetti Malmö stad,<br />
SDF Södra Innerstaden respektive Försäkringskassan. Till Lena Pripp och Anna-<br />
Karin Linetti s<strong>än</strong>des ett skriftligt e-postmeddelande med förfrågan om deltagande<br />
i utv<strong>är</strong>deringen och d<strong>är</strong>med besvarande av ett antal frågor. Dessv<strong>är</strong>re utgör un-<br />
80
Johansson 81<br />
dersökningen riktad till nuvarande ansvarig chef på Försäkringskassan, Anna-Karin<br />
Linetti, ett bortfall i utv<strong>är</strong>deringsstudien.<br />
4.8.1 Försäkringskassan Malmö<br />
Östen Olsson, sektionschef på Försäkringskassan…<br />
Östen Olsson var vid intervjutillfället sektionschef för arbetslösa och sjukskrivna på<br />
Försäkringskassan i Malmö. Projektledaren för Mötesplatsprojektet tog kontakt<br />
med Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingen sa nej till ett<br />
samarbete, men Östens chef Anna-Karin Linetti beskrev Mötesplatsprojektet.<br />
De kom till oss med en f<strong>är</strong>dig idé, vi såg kopplingarna till Aktivitetsporten.<br />
Östen berättar att Aktivitetsporten startades upp 1992/93 tillsam<strong>man</strong>s med<br />
Nordöstra socialförvaltningen. Sedan kom stadsdelsnämnder i Malmö och SDF<br />
Centrum tog över och d<strong>är</strong>efter SDF Södra Innerstaden. Om Aktivitetsporten berättar<br />
Östen;<br />
Lilian analyserar folk, <strong>vad</strong> kan dom h<strong>är</strong> m<strong>än</strong>niskorna, för att vi ska kunna gå vidare på kassan,<br />
<strong>vad</strong> har de rätt till. /…/. Lilian <strong>är</strong> mycket skicklig på detta, hon följer dom varje dag, jag<br />
litar på henne. Personen som kom<strong>mer</strong> börja efter nyår <strong>är</strong> också duktig.<br />
Han menar att tanken med Aktivitetsporten <strong>är</strong> att Försäkringskassans klienter ska<br />
blanda sig med kommunens arbetslösa. Om Mötesplatsprojektet säger Östen;<br />
Det dröjer ofta innan det h<strong>än</strong>der något för dom h<strong>är</strong> personerna. Det Mörner kunde erbjuda<br />
var ”lättare” arbetstr<strong>än</strong>ing, vilket <strong>är</strong> precis <strong>vad</strong> våra klienter behöver. Annars <strong>är</strong> det lätt att<br />
<strong>man</strong> br<strong>än</strong>ner klienten och br<strong>än</strong>ner en arbetsplats/praktikplats.<br />
Östen säger att de inte <strong>är</strong> f<strong>är</strong>diga med rutinerna över hur deltagare ska rekryteras<br />
till Mötesplatsprojektet, att en del <strong>kanske</strong> inte behöver gå via Aktivitetsporten<br />
utan istället direkt till en mötesplats. Han berättar om det nationella samverkansprojektet<br />
AF/FK och möjligheten att de skulle kunna remittera <strong>är</strong>enden direkt.<br />
De utgör samma målgrupp som Mötesplatsprojektets och målsättningen var att<br />
60% av dem som <strong>är</strong> inne i AF/FK-projektet ska gå ut i arbete inom ett år uppger<br />
Östen. Målsättningen har senare blivit 40%, och d<strong>är</strong> resultaten ligger runt 40%,<br />
enligt Östen.<br />
Vi jobbar utifrån ett ”lösningsfokuserat” arbetssätt. Det <strong>är</strong> inte vi som ska hitta lösningen,<br />
utan klienten. Det <strong>är</strong> ett bemötande arbetssätt, en utredningsmetod. Vi hjälper den enskilde<br />
utifrån ett konsultativt arbetssätt. De har inte rätt att säga ”jag vill inte”. Då kan vi innehålla<br />
sjukpenningen tills de går med på det, det finns ett rättsfall på detta (20 kap., 20:3). Vi drar<br />
inte in sjukpenningen, utan innehåller den. Men det <strong>är</strong> ytterst få som inte vill. Gällande dom<br />
som inte vill, tvingas vi sätta igång en byråkratisk process. Vi följer Förvaltningslagen.<br />
81
82 Johansson<br />
Vi vill hjälpa dem till ett eget liv, menar Östen. Men det <strong>är</strong> inte alla som har förstått<br />
det, och då har de en negativ inställning.<br />
Östen beskriver sin roll som att han <strong>är</strong> chef och arbetsledare och att han ska<br />
stötta Lilian, som kallar till sig handläggarna och infor<strong>mer</strong>ar om <strong>vad</strong> Aktivitetsporten<br />
gör. Mötesplatsprojektet har också infor<strong>mer</strong>at på Försäkringskassans yrkesinformationer,<br />
berättar Östen. En nackdel upplevs dock vara att Lilian inte sitter<br />
i deras lokaler.<br />
Sedan sitter han med i styrgruppen för projektet som har möten en gång i månaden<br />
och försöker ”bolla idéer och tankar”, medan projektledaren <strong>är</strong> den som<br />
håller ihop mötena och skriver minnesanteckningar. H<strong>är</strong> <strong>är</strong> hans roll också ”en<br />
som får lov att fatta beslut”. De behandlar frågor som hur de ska strukturera upp<br />
samverkan och vem som får skicka <strong>är</strong>enden. Östen upplever att samverkan har<br />
fungerat bra hittills, att gången först Aktivitetsporten och sedan Mötesplats <strong>är</strong><br />
som ”hand i handske”.<br />
Östen upplever att det <strong>är</strong> positivt med samverkan med föreningslivet som utgör<br />
en ”halvreell miljö” och fungerar som en återsocialiseringsprocess för dessa<br />
m<strong>än</strong>niskor. Svårigheter med samverkan uppger Östen vara;<br />
82<br />
Som alltid n<strong>är</strong> två verksamheter ska l<strong>än</strong>kas sam<strong>man</strong>. Vi har olika idéer och tankar som ska<br />
dra åt samma håll. Vi kom<strong>mer</strong> från olika v<strong>är</strong>ldar, har olika språk och ibland svårt att förstå<br />
varandra. Sen regelverket.<br />
Han menar att Försäkringskassan kan låta hård ibland. Försäkringskassan styrs av<br />
lagar och regler och sitt system, socialtj<strong>än</strong>sten har lagar men lite friare tyglar och<br />
föreningslivet har <strong>än</strong> friare tyglar, menar Östen. Men han po<strong>än</strong>gterar att;<br />
Vi präglas av samma vilja att hjälpa m<strong>än</strong>niskor men metoder och möjligheter ser annorlunda<br />
ut.<br />
Östen menar att det <strong>är</strong> viktigt att vilja samma sak, ge och ta kunskap samt l<strong>är</strong>a sig<br />
att förstå de olika systemen. Den viljan finns i förhållande till Mötesplatsprojektet,<br />
vilket m<strong>är</strong>ks på möten menar Östen. Att samverka <strong>är</strong> dock inget nytt för Försäkringskassan;<br />
Vi <strong>är</strong> vana vid samverkansprojekt, vi lever i projekt. AF/FK, AUC, sjukvård, psykiatri, ett<br />
projekt kopplat till ALUMA. Jag sitter med i för många styrgrupper, i 6-7 projekt. De <strong>är</strong> ute<br />
efter medfinansieringen. Så ska det va.<br />
Om resultaten av Mötesplatsprojektet menar Östen att det <strong>än</strong>nu har gått för lite<br />
tid för att kunna uttala sig. Han berättar dock att det ska förbättras genom Ylva,<br />
som ska börja på Aktivitetsporten och bli l<strong>än</strong>ken ut på mötesplatserna för att läsa<br />
av hur det går, om det <strong>är</strong> rätt eller fel.<br />
Kan det bara gynna vår verksamhet <strong>är</strong> det jättebra. Det <strong>är</strong> d<strong>är</strong>för vi sätter dit Ylva också.
Johansson 83<br />
Det <strong>är</strong> bra strukturerat, med olika organisationer och verksamheter som går sam<strong>man</strong>. Början<br />
blir svår innan <strong>man</strong> hittar ingångarna på rätt sätt. Jag ser alla projekt som en process.<br />
Jag tror på Mötesplats, men <strong>man</strong> måste utveckla det i något steg mot den verkliga arbetsmarknaden.<br />
Folk vill ha ett jobb.<br />
För att lyckas <strong>är</strong> det viktigt att de har inställningen att lyssna, menar Östen. Att<br />
ha en ödmjukhet inför andras kunskap och föra en dialog. I Mötesplats har detta<br />
fungerat bra från första början, upplever Östen.<br />
4.8.2 SDF Södra Innerstaden, Malmö stad<br />
Malin Martelius, sektionschef Malmö stad…<br />
Malin var vid intervjutillfället sektionschef vid Arbets- och utvecklingscentrum,<br />
SDF Södra Innerstaden, Malmö stad. Malin berättar att hon fick bra kontakt<br />
med projektledaren för Mötesplatsprojektet direkt och att hon tyckte att det var<br />
ett intressant projekt. AUC består av tre olika myndigheter och det blir d<strong>är</strong>igenom<br />
ett problem vem som ska göra <strong>vad</strong>, berättar Malin. Hon tycker det <strong>är</strong> tråkigt<br />
att hela tiden vara bunden av <strong>vad</strong> m<strong>än</strong>niskor har för ersättning. Exempelvis kan<br />
de med aktivitetsstöd inte vara med på grund av att de har sin ersättning från Arbetsförmedlingen<br />
som i sin tur inte ville vara med i projektet. Då faller det på ersättningen<br />
och inte behovet, menar Malin.<br />
Hon fick förfrågan om att driva igenom flödet från Försörjningsenheten och<br />
Försäkringskassan direkt till Aktivitetsporten som var l<strong>än</strong>kad till Mötesplatsprojektet.<br />
Nu lever rekryteringen själv – skitbra!<br />
Socialsekreterarna har ett n<strong>är</strong>varokrav vilket <strong>är</strong> inbyggt i flödet. I förhållande till<br />
deltagarna försöker de hålla deltagandet på frivillig basis, att presentera det som<br />
ett ”erbjudande”. Malin berättar att det kallades praktik först, men att det blev<br />
arbetstr<strong>än</strong>ing för att begr<strong>än</strong>sa målgruppen.<br />
Hon upplever projektet positivt d<strong>är</strong>för att det tidigare inte har funnits liknande<br />
platser, med det extra stödet. Hon menar att arbetsuppgifterna inte spelar så<br />
stor roll, utan att det h<strong>än</strong>ger på handledarna. De har tidigare aldrig kunnat erbjuda<br />
så först<strong>är</strong>kt handledning.<br />
För tillfället håller de på att lägga upp rutiner för rapporteringen till ESF-rådet.<br />
N<strong>är</strong> rutiner spikas så kan vem som helst sköta det, menar Malin. Malin håller<br />
också på med att skriva en projektbeskrivning över samarbete och ansvarsfördelning<br />
mellan Mötesplatsprojektet och Aktivitetsporten. Om steget efter arbetstr<strong>än</strong>ing<br />
i Mötesplatsprojektet säger Malin;<br />
83
84 Johansson<br />
84<br />
Meningen <strong>är</strong> att <strong>man</strong> ska slussas vidare. Det finns inte <strong>än</strong>nu, AUC och AF/FK <strong>är</strong> grova utgångar<br />
men dom behöver förfinas.<br />
Hon ser projektet som början till en vision, att framtiden kom<strong>mer</strong> att byggas utifrån<br />
de behov som visar sig under tiden projektet <strong>är</strong> igång.<br />
Lena Pripp, enhetschef Malmö stad…<br />
Lena Pripp beskriver sin roll i samverkansarbetet inom Mötesplatsprojektet på<br />
följande vis;<br />
Jag har främst varit arbetsledare för den person som <strong>är</strong> anställd i Aktivitetsporten från stadsdelen.<br />
Samtidigt har jag deltagit i många möten med projektledaren och initiativtagarna till<br />
Mötesplats för att tillsam<strong>man</strong>s lösa problem och diskutera framtiden efter projektet. Regelbundet<br />
medverkat tillsam<strong>man</strong>s med projektledaren och personal från Aktivitetsporten i frågor<br />
som berör samverkan och for<strong>mer</strong>na för deltagarnas arbetstr<strong>än</strong>ing och uppföljning.<br />
Avseende huvudsakliga svårigheter och nackdelar med samverkan i Mötesplatsprojektet<br />
uppger Lena;<br />
I början svårt att förstå organisationen i projektet med alla aktörer som deltar på olika sätt,<br />
trots info från projektledare vid flera tillfällen. För få möten i början av projektet n<strong>är</strong> det var<br />
under utvecklingsfasen vilket gjorde att det tog lång tid att sätta sig in i verksamheten efter<br />
halvtid då vissa svårigheter hade uppstått. Hade jag varit <strong>mer</strong> delaktig från början hade jag<br />
kunnat vara till <strong>mer</strong> hjälp n<strong>är</strong> problem uppstod. Det samma gäller även planering för fortsättningen<br />
oavsett for<strong>mer</strong> för eventuell fortsättning dvs nya projekt eller in i någon kommunal<br />
verksamhet.<br />
Avseende huvudsakliga möjligheter eller fördelar med samverkan i Mötesplatsprojektet<br />
uppger Lena;<br />
Mycket bra arbetsplatser för personer som behöver arbetstr<strong>än</strong>as, stor flexibilitet för varje deltagare<br />
– att få utvecklas i sin egen takt. Formen med att varje förening har egen handledare<br />
bara för denna grupp. Tanken bakom att deltagarna i projektet kan tillföra något nytt, social<br />
ekonomi, till respektive förening och det <strong>är</strong> lika viktigt som att bereda deltagaren arbetstr<strong>än</strong>ingsplats<br />
med socialt stöd. Att <strong>man</strong> har skapat ett ”embryo” till ett socialt företag/kooperativ<br />
i Infokooperativet Amiralen, utveckla språktr<strong>än</strong>ing med deltagare som aktörer visar att<br />
det finns otroligt många möjligheter om <strong>man</strong> bara vågar börja och inte stirra sig blind på formen<br />
och de från början ganska snäva uppsatta målen.<br />
Avseende hur uppföljning och fortsättning av projektet och samverkan har diskuterats<br />
berättar Lena;<br />
Inte så mycket som de borde. De goda resultaten borde ha spridits i Malmö tidigare och på<br />
ett <strong>mer</strong> lättillg<strong>än</strong>gligt sätt så att eventuella intressenter som vill fortsätta hade kunnat starta<br />
tidigare. Varje projekt måste avsätta betydligt <strong>mer</strong> tid till spridning och påverkan i sitt projekt.<br />
Något som också gäller Mötesplatsen. Vi har nu påbörjat en diskussion om hur vi kan<br />
fortsätta och hur samarbete kan ske över verksamhetsgr<strong>än</strong>serna utan att det måste bli ett<br />
”kommunalt” projekt.
4.8.3 Sam<strong>man</strong>fattning<br />
Johansson 85<br />
Försäkringskassan såg kopplingen till Aktivitetsporten n<strong>är</strong> de presenterades för<br />
projektidén under förarbetet. Vid första intervjuomgången upplevs rutinerna kring<br />
rekryteringen till Mötesplatsprojektet inte vara f<strong>är</strong>diga. Diskussionerna med projektet<br />
handlar om hur de ska strukturera upp samverkan och vem som får skicka<br />
<strong>är</strong>enden till projektet, flödet från Försörjningsenheten och Försäkringskassan till<br />
Aktivitetsporten som <strong>är</strong> l<strong>än</strong>kad till Mötesplatsprojektet. Arbetet handlar också<br />
om samarbete och ansvarsfördelning mellan Aktivitetsporten och Mötesplatsprojektet<br />
d<strong>är</strong> omstruktureringar sker, samt rutiner för rapportering till ESF-rådet.<br />
Vidare upplevs stegen efter arbetstr<strong>än</strong>ing i Mötesplatsprojektet inte klara <strong>än</strong>nu.<br />
Samverkan upplevs dock fungera bra mellan myndigheterna och projektet. Vikten<br />
av att vilja samma sak, att ge och ta kunskap, att lyssna på varandra samt att<br />
l<strong>är</strong>a sig att förstå de olika systemen po<strong>än</strong>gteras. Den viljan upplevs finnas i förhållande<br />
till Mötesplastprojektet, vilket m<strong>är</strong>ks på möten. Projektet upplevs positivt<br />
med tanke på att den typen av arbetstr<strong>än</strong>ingsplatser med det handledarstödet inte<br />
funnits att erbjuda tidigare. Det upplevs positivt med en så stor flexibilitet för varje<br />
enskild deltagare och att de får utvecklas i sin takt. En representant menar dock<br />
att projektet måste utvecklas ett steg n<strong>är</strong>mare arbetsmarknaden. Vid andra intervjuomgången<br />
betonas de diskussioner som nu förs mellan myndigheterna och projektledningen<br />
om framtiden efter projektet. Diskussionerna och planeringen för<br />
en fortsättning upplevs dock ha satts igång för sent, liksom spridningen av de<br />
goda resultaten från projektet.<br />
85
86 Johansson
5. Slutsatser och<br />
reflektioner<br />
Johansson 87<br />
I detta avslutande kapitel, med slutsatser och reflektioner, görs vissa jämförelser<br />
och samband lyfts fram mellan infor<strong>man</strong>tgrupperna – och dessa sätts i relation till<br />
projektets skilda syften och mål. Vidare förs en <strong>mer</strong> övergripande diskussion om<br />
viktiga aspekter att reflektera över i förhållande till problemområdet.<br />
Resultaten som har presenterats ovan i kapitel 4 kom<strong>mer</strong> först att relateras till<br />
de tre målen för Mötesplatsprojektet, såsom de <strong>är</strong> uttryckta i ansökningshandlingarna.<br />
Slutsatser kom<strong>mer</strong> att dras avseende huruvida målen har uppfyllts.<br />
5.1 Första målet – Praktik och arbetstr<strong>än</strong>ing<br />
Det första målet lyder; Praktik och arbetstr<strong>än</strong>ingen: att ”mötesplatserna” sam<strong>man</strong>taget<br />
ska erbjuda praktik och/eller arbetstr<strong>än</strong>ing för 40 platser (årsbasis).<br />
Deltagarna genomgår, efter en kortare introduktion, praktik/arbetstr<strong>än</strong>ing<br />
under 6-12 månader. Under kapitel 4.1. redovisades resultaten från statistik<br />
över antal deltagare inne i projektet samt arbetstr<strong>än</strong>ingsl<strong>än</strong>gd per deltagare. I<br />
målet står ”40 platser på årsbasis”. Inom projektet uppstod ett flertal diskussioner<br />
med medfinansi<strong>är</strong>er kring <strong>vad</strong> som avsågs – om målet avsåg heltidsplatser eller antal<br />
arbetstr<strong>än</strong>ingsplatser/deltagare. Slutligen landade diskussionerna i att det avsåg<br />
arbetstr<strong>än</strong>ingsplatser, alltså 40 deltagare som arbetstr<strong>än</strong>ade kontinuerligt, fördelat<br />
mellan de olika mötesplatserna, oavsett antal n<strong>är</strong>varotimmar på mötesplatserna<br />
bland deltagarna. De individuella Aktivitetsprogrammen redovisar d<strong>är</strong>emot<br />
40 timmars arbetstr<strong>än</strong>ing per deltagare, timmar som kan handla om planering<br />
och arbetstr<strong>än</strong>ing även utanför mötesplatserna.<br />
Projektet har under projekttiden uppnått det första kvantitativa delmålet i<br />
ansökan om 40 platser, med ett genomsnitt på 41 aktiva deltagare under projektets<br />
tidsperiod. Vidare kan noteras att SDF Södra Innerstadens försörjnings-<br />
87
88 Johansson<br />
enhet över projekttiden har haft ett sjunkande antal deltagare i projektet medan<br />
å andra sidan Försäkringskassan under samma tidsperiod har haft ett stigande antal<br />
deltagare.<br />
Avseende det andra kvantitativa delmålet om en praktik/arbetstr<strong>än</strong>ingsl<strong>än</strong>gd<br />
mellan 6-12 månader har genomsnittet för samtliga deltagare visat sig vara 5,7<br />
månader, varav för kvinnor 5,4 månader och för m<strong>än</strong> 6,1 månader. Praktik/arbetstr<strong>än</strong>ingsperioden<br />
har d<strong>är</strong>med varit kort i förhållande till målbeskrivningen.<br />
Möjliga förklaringar till den låga genomsnittliga arbetstr<strong>än</strong>ingsl<strong>än</strong>gden kan vara<br />
att vissa deltagare endast har varit i projektet mycket kort tid och sedan slutat<br />
samt att projektet i slutet av projektet började ta in deltagare för språktr<strong>än</strong>ing under<br />
kortare perioder. Variationen för tid i praktik/arbetstr<strong>än</strong>ing ligger mellan 5<br />
dagar/1 månad (kvinnor och m<strong>än</strong>) upp till 13 månader (kvinnor och m<strong>än</strong>). En<br />
enda deltagare har varit i praktik/arbetstr<strong>än</strong>ing i 18 månader. 42% av deltagarna<br />
har dock arbetstr<strong>än</strong>at 5,5 månader eller l<strong>än</strong>gre. Ingen betydlig skillnad i arbetstr<strong>än</strong>ingsl<strong>än</strong>gd<br />
över projekttiden har observerats vid bearbetningen av statistiken.<br />
5.2 Andra målet – deltagarnas anställbarhet<br />
Det andra målet lyder; Deltagarnas anställbarhet: att deltagarna själva ska<br />
uppleva praktiken/arbetstr<strong>än</strong>ingen som meningsfull och för egen del anse att<br />
den har resulterat i ökade chanser till arbete och försörjning. Det generella<br />
mönstret från deltagarintervjuerna visar att deltagarna har upplevt arbetstr<strong>än</strong>ingen<br />
som meningsfull, innefattande varierande arbetsuppgifter, möjligheter<br />
att själva påverka och komma med idéer samt uppskattning och stöd från handledare<br />
och medarbetare på mötesplatserna. Vidare upplever de att de har st<strong>är</strong>kts<br />
genom arbetstr<strong>än</strong>ingen, brutit gamla mönster av isolering, utvecklats socialt och<br />
har lättare att klara av kontakter med andra m<strong>än</strong>niskor liksom arbetsuppgifter.<br />
Frågan ifall deltagarna för egen del anser att arbetstr<strong>än</strong>ingen har resulterat i<br />
ökade chanser till arbete och försörjning, dvs ökad anställbarhet, <strong>är</strong> betydligt<br />
<strong>mer</strong> komplex att besvara. Upplevelser och beskrivningar relaterade till synen på<br />
framtiden varierar mellan de intervjuade deltagarna. Deltagare upplever en stor<br />
ovisshet och osäkerhet inför framtiden, i förhållande till <strong>vad</strong> arbetstr<strong>än</strong>ingen<br />
ska leda till, dvs <strong>vad</strong> som kom<strong>mer</strong> att h<strong>än</strong>da efter avslut i projektet. Vissa <strong>är</strong><br />
hoppfulla medan andra <strong>är</strong> <strong>mer</strong> pessimistiska. Vissa deltagare lyfter fram farhågor<br />
om att hamna tillbaka i tidigare isolering, hamna i tidsglapp eller pressas från<br />
myndighetssidan och misslyckas på nytt.<br />
Föreställningarna bland de övriga infor<strong>man</strong>tgrupperna kring deltagarnas upplevelser<br />
av arbetstr<strong>än</strong>ingen stäm<strong>mer</strong> överens med dessa beskrivningar. Exempelvis<br />
upplever handledarna att de flesta deltagare trivs på mötesplatserna. Samtidigt<br />
88
Johansson 89<br />
po<strong>än</strong>gterar de svårigheterna med att inte inge för stora förhoppningar hos deltagarna<br />
att arbetstr<strong>än</strong>ingen ska leda till arbete liksom de få möjligheterna för deltagarna<br />
efter projektet. I likhet h<strong>är</strong> uppger styrgruppsrepresentanter de begr<strong>än</strong>sade<br />
anställningsmöjligheterna av deltagare i föreningarna. Samtidigt po<strong>än</strong>gterar de att<br />
flera deltagare har fått olika anställningar i föreningarna. De uppger också att nya<br />
idéer och verksamheter har utvecklats av deltagarna som har bidragit med sina<br />
kunskaper i föreningarna. De upplever också att deltagarna trivs på mötesplatserna<br />
och att de har påverkats positivt. Aktivitetsporten uppger att nya kunskaper<br />
har framkommit genom Mötesplatsprojektet som att deltagarnas arbetsförmåga<br />
kan vara knuten till en specifik miljö, h<strong>är</strong> den sociala ekonomin, att det inte <strong>är</strong><br />
säkert att arbetsförmågan kan lyftas ut till en annan miljö. De menar också att erfarenheten<br />
från projektet visar att inte alla kan gå ut i lönearbete, men att de <strong>än</strong>då<br />
kan få en förhöjd livskvalitet. Myndighetscheferna upplever Mötesplatsprojektet<br />
som positivt med tanke på typen av arbetstr<strong>än</strong>ingsplatser och den först<strong>är</strong>kta<br />
handledningen som inneb<strong>är</strong> en stor flexibilitet i förhållande till varje enskild deltagare<br />
som får utvecklas i sin takt. En myndighetsrepresentant menar dock att<br />
projektet måste utvecklas något steg n<strong>är</strong>mare ”den verkliga arbetsmarknaden”.<br />
5.3 Tredje målet – Samverkan med förvaltning/<br />
myndighet<br />
Det tredje målet lyder; Samverkan med förvaltning/myndighet: att både ”mötesplatser”<br />
och samverkande förvaltning/myndighet ska uppfatta samarbetet,<br />
löpande kontakter och uppföljningar, som meningsfullt samt att det finns<br />
möjligheter till påverkan och förbättringar i det gemensamma arbetet. Som<br />
beskrivits tidigare <strong>är</strong> upplevelserna av samverkansarbetet mellan parterna, det<br />
tredje målet för projektet, speciellt intressant för utv<strong>är</strong>deringen genom att undersöka<br />
samverkan som en metod eller process för att möta deltagarnas behov på bästa<br />
sätt och d<strong>är</strong>igenom komma n<strong>är</strong>mare det andra målet, nämligen en meningsfull<br />
arbetstr<strong>än</strong>ing för deltagarna. Intervjuresultat visar att handledarna, personalen<br />
på Aktivitetsporten, projektledaren, styrgruppsrepresentanterna och myndighetscheferna<br />
samtliga lyfter fram möjligheter att påverka i skilda samverkanssituationer<br />
inom projektet.<br />
För<strong>än</strong>dringar har dock skett under projekttiden. Vid första intervjuomgången<br />
upplevde både handledare och personal på Aktivitetsporten vissa svårigheter i<br />
samverkan, som t ex skilda syner på vilka arbetssätt som bäst hjälper deltagarna,<br />
inga upparbetade rutiner för samverkan kring rekrytering och uppföljning av deltagare<br />
och d<strong>är</strong>med en förvirring kring roller och ansvar liksom sekretessen röran-<br />
89
90 Johansson<br />
de information om deltagare. Handledarna upplevde också kraven från myndigheter<br />
och medfinansi<strong>är</strong>er som svåra att bemästra samt skiftande. Vid andra intervjuomgången<br />
upplevs samverkan kring rekryteringen av deltagare bättre och <strong>mer</strong><br />
strukturerad genom införandet av remissmöten, både från handledarnas sida och<br />
från Aktivitetsportens. Aktivitetsporten upplever möjligheter att påverka både rekryteringen<br />
av deltagare till Aktivitetsporten och vilka som sedan slussas vidare ut<br />
till Mötesplatsprojektet. De önskar dock <strong>mer</strong> handledning från sina organisationer<br />
och även hjälp från andra organisationer, som psykiatrin, vid svåra avslut av<br />
deltagare. Handledarna upplever vid andra intervjuomgången att det finns större<br />
möjligheter att påverka bl a avseende rekryteringen av deltagare och vid beslut<br />
som rör deltagarnas arbetstr<strong>än</strong>ing. Samtidigt berättar de att antal krävda arbetstr<strong>än</strong>ingstimmar<br />
höjts, att uppföljning sker tätare tillsam<strong>man</strong>s med Aktivitetsporten<br />
liksom att förl<strong>än</strong>gningar görs med kortare mellanrum till skillnad från n<strong>är</strong> de<br />
själva gjorde dessa bedömningar tillsam<strong>man</strong>s med deltagarna. Samverkan med<br />
Aktivitetsporten upplevs fungera bra med en uppdelning av roller och uppgifter<br />
mellan dem. Samtidigt upplevs samverkan alltid inneb<strong>är</strong>a kompromisser. På möten<br />
upplevs det vara högt i tak, att <strong>man</strong> kan ventilera många frågor, problem och<br />
metoder liksom att det har skapats en personk<strong>än</strong>nedom mellan projektet och Aktivitetsporten.<br />
Båda parter <strong>är</strong> tacksamma för samverkan och hoppas på ett fortsatt<br />
samarbete även efter projekttiden.<br />
Projektledaren har under projekttiden tagit en aktivare roll gällande att strukturera<br />
upp samverkan, styra upp möten på olika nivåer samt förhålla sig till olika<br />
policyfrågor. Hon upplever överlag samverkan med medfinansi<strong>är</strong>er och aktörer<br />
som mycket positiv. Projektledaren har försökt fånga upp olika farhågor och problem<br />
bland de samverkande parterna. Hon har diskuterat och försökt framföra<br />
insikter om målgruppens behov till medfinansi<strong>är</strong>er för att uppnå en meningsfull<br />
arbetstr<strong>än</strong>ing för deltagarna. Projektet har anpassat sig efter verkligheten och den<br />
målgrupp som kom och har enligt projektledaren medvetet valt att vara nyskapande<br />
och utveckla nya metoder genom samverkan i syfte att finna nya vägar att<br />
möta målgruppens behov på.<br />
Styrgrupps-/föreningsrepresentanterna upplever att kontakterna mellan föreningarna<br />
och förståelsen för varandras verksamheter har ökat genom projektet vilket<br />
upplevs positivt, även om samverkan kunde varit <strong>än</strong>nu <strong>mer</strong> intensiv. De hoppas<br />
på en fortsättning i någon form och att de kan bevara och utveckla samverkan<br />
mellan föreningarna och med myndigheterna.<br />
Myndighetscheferna upplever att samverkan fungerar bra mellan myndigheterna<br />
och projektet, att viljan att lyssna och l<strong>är</strong>a av varandra finns. Vid andra intervjuomgången<br />
pågår också diskussioner mellan projektledning och myndigheter<br />
kring framtiden efter projektet.<br />
Att samtliga aktörer har upplevt möjligheter att påverka på skilda nivåer och<br />
avseende olika aspekter kan således konstateras. Resultaten visar på för<strong>än</strong>dringsprocesser<br />
under projekttiden d<strong>är</strong> aktörerna har försökt att förbättra de as-<br />
90
Johansson 91<br />
pekter som i början av projektet upplevdes som svårigheter i samverkansarbetet.<br />
För<strong>än</strong>dringarna i samverkan upplevs gå mot ökade påverkansmöjligheter i<br />
det gemensamma arbetet. Samverkansarbetet upplevs också positivt och den<br />
upparbetade samverkansstrukturen upplevs underlätta det gemensamma arbetet.<br />
Det finns således tendenser till att samverkansaktörerna har försökt att n<strong>är</strong>ma<br />
sig ett gemensamt förhållningssätt, en gemensam förståelse. Vilka konsekvenserna<br />
har blivit, och i förhållande till att med samverkan uppnå en meningsfull<br />
arbetstr<strong>än</strong>ing för målgruppen och dess framtida möjligheter till arbete<br />
och försörjning, <strong>är</strong> d<strong>är</strong>emot <strong>mer</strong> komplext och d<strong>är</strong>med svårare att uttala sig om.<br />
5.4 Avslutande reflektioner<br />
I utv<strong>är</strong>deringsrapporten har ett antal frågeställningar lyfts upp som sträcker sig utöver<br />
de specifikt uttalade projektmålen, men som <strong>är</strong> centrala i förhållande till problemområdet<br />
med arbetslivs- och samhällsutanförskap – och samverkansprojekt<br />
som Mötesplats SE Malmö;<br />
• Har Mötesplatsprojektet hittat några nya vägar att möta problematiken?<br />
• Vilka nor<strong>mer</strong> har gjort sig gällande i samverkan inom projektet?<br />
• Vems ”spelregler”, dvs nor<strong>mer</strong> har blivit bestäm<strong>man</strong>de, kolliderat, försvunnit<br />
eller utvecklats?<br />
• Vad får detta för konsekvenser för målgruppen?<br />
Flertalet av frågeställningarna <strong>är</strong> för omfattande för att kunna besvaras i denna utv<strong>är</strong>deringsrapport,<br />
men de kan trots allt vara viktiga att lyfta fram och reflektera<br />
kring.<br />
ESF-rådet – som förvaltande myndighet för Europeiska socialfondens Växtkraft<br />
Mål 3-projekt i Sverige – har på en strukturell nivå ställt upp de övergripande<br />
ramarna och reglerna för Mötesplatsprojektets uppbyggnad och finansieringsförutsättningar<br />
medan övriga medfinansi<strong>är</strong>er och samverkansparter – Malmö<br />
stad, SDF Södra Innerstaden och Försäkringskassan med l<strong>än</strong>k genom Aktivitetsporten<br />
– på en annan nivå har påverkat projektet genom olika krav i förhållande<br />
till exempelvis deltagarnas arbetstr<strong>än</strong>ingsl<strong>än</strong>gd, möjliga vägar efter arbetstr<strong>än</strong>ingen<br />
etc.<br />
Mötesplatsprojektet har, trots målgruppens komplexa och varierande behov<br />
liksom olika skiftningar och krav från medfinansi<strong>är</strong>er, försökt anpassa sig till målgruppen<br />
och drivit projektet från start till slut. Resultat från de genomförda undersökningarna<br />
har visat hur Mötesplatsprojektet har gjort försök att anpassa sig<br />
91
92 Johansson<br />
till målgruppen, trots att den visade sig vara en annan <strong>än</strong> förv<strong>än</strong>tat. Handledare<br />
och mötesplatser har t ex anpassat arbetsuppgifter och utbildningsinsatser efter<br />
deltagarnas individuella behov, intressen och möjligheter. Projektledningen har<br />
också fört återkom<strong>man</strong>de diskussioner med medfinansi<strong>är</strong>er i förhållande till målgruppen<br />
och deras möjligheter till arbetstr<strong>än</strong>ing. På det viset kan Mötesplatsprojektet<br />
ses som ett försök att påverka och för<strong>än</strong>dra utanförskapet för aktuell målgrupp,<br />
liksom ett försök att påverka och för<strong>än</strong>dra den etablerade kunskap och de<br />
etablerade metoder som finns rörande rehabilitering av långtidssjukskrivna och<br />
långtidsarbetslösa – dvs ett försök att för<strong>än</strong>dra de etablerade systemnor<strong>mer</strong>na. I samband<br />
med att bl a behovet av psykiatrin som samverkanspart uppm<strong>är</strong>ksammades,<br />
mot bakgrund av en ökad förståelse för deltagarnas psykiska ohälsa, togs en bildcoach<br />
(Jenny Butler) in inom ramen för Mötesplatsprojektet. Deltagarna på InfoKooperativet<br />
Amiralen pro<strong>vad</strong>e på bildcoachingen i grupp under våren 2007.<br />
Bildcoachingen anv<strong>än</strong>des som ett komplement till arbetstr<strong>än</strong>ingen och syftet var<br />
att genom bildskapande och samtal stödja deltagarna i sin egen personliga utveckling.<br />
Vidare har projektet utvecklat nya metoder för språktr<strong>än</strong>ing, mot bakgrund<br />
av att många deltagare har haft bristande språkkunskaper i svenska och arbetstr<strong>än</strong>at<br />
i projektet just i syfte att språktr<strong>än</strong>a.<br />
Trots att det <strong>än</strong>nu inte finns forskningsstöd för samverkans ”goda” effekter <strong>är</strong><br />
det en utbredd uppfattning bland professionella att samverkan har positiva effekter,<br />
n<strong>är</strong> den fungerar väl. Ett n<strong>är</strong>a samarbete mellan olika verksamheter anses öka<br />
kompetensen och helhetssynen, enligt tidigare samverkansforskning (se ovan under<br />
2.1). Mötesplatsprojektet har arbetat för att få till stånd ett n<strong>är</strong>a samarbete<br />
och ett väl fungerande samverkansarbete. Resultaten visar att aktörerna upplever<br />
samverkansarbetet mycket positivt liksom att den med tiden upparbetade samverkansstrukturen<br />
underlättat det gemensamma arbetet.<br />
Utifrån ett normvetenskapligt perspektiv kan samverkan mellan skilda organisationer<br />
och deras aktörer beskrivas i ter<strong>mer</strong> av normkonflikter (se ovan under 2.2).<br />
Mot bakgrund av tidigare samverkansforskning och ett normvetenskapligt perspektiv<br />
<strong>är</strong> det av vikt att reflektera kring <strong>vad</strong> samverkan egentligen inneb<strong>är</strong>, <strong>vad</strong><br />
som sker n<strong>är</strong> <strong>man</strong> samverkar, hur grundidéer, förhållningssätt och nor<strong>mer</strong> påverkas.<br />
D<strong>är</strong>av har utv<strong>är</strong>deringen försökt beskriva påverkans- och för<strong>än</strong>dringsprocesser<br />
i Mötesplatsprojektet. Intressant blir då också <strong>vad</strong> dessa påverkansprocesser kan<br />
medföra. Viss tidigare forskning har problematiserat samverkan i ter<strong>mer</strong> av kompromisser<br />
d<strong>är</strong> frågan ställs <strong>vad</strong> samverkan kan kosta i form av kompromisser med<br />
den egna organisationens målsättningar med sin verksamhet (se ovan under 2.1).<br />
Av intresse för utv<strong>är</strong>deringen <strong>är</strong> inte enbart påverkan av etablerade nor<strong>mer</strong> utan<br />
också utveckling av nya (eventuellt gemensamma). Att bestämt uttala sig om eller<br />
få klarhet i vems eller vilkas nor<strong>mer</strong> och uppfattningar som har fått störst inflytande<br />
om så <strong>är</strong> fallet – eller ifall det har bildats nya gemensamma föreställningar,<br />
förhållningssätt och d<strong>är</strong>med nor<strong>mer</strong> genom samverkan <strong>är</strong> svårt. Det finns tendenser<br />
till att samverkansaktörerna i Mötesplatsprojektet har försökt att n<strong>är</strong>ma sig ett<br />
92
Johansson 93<br />
gemensamt förhållningssätt, en gemensam förståelse. Det skulle i så fall indikera<br />
att det har utvecklats nya gemensamma nor<strong>mer</strong> i samverkan inom Mötesplatsprojektet.<br />
Utv<strong>är</strong>deringen har kartlagt hur flödesprocesserna ser ut avseende hur deltagare<br />
rekryteras till mötesplatserna för arbetstr<strong>än</strong>ing. Projektaktörer har påpekat att de<br />
inte vet hur rekryteringen av deltagare till Mötesplatsprojektet skulle ha gått till<br />
utan l<strong>än</strong>ken via Aktivitetsporten vilket tyder på att samverkan mellan Aktivitetsporten<br />
och mötesplatserna har varit en viktig förutsättning för projektet. Utv<strong>är</strong>deringen<br />
har också kartlagt vilka arenor för normbildning och samverkan som finns<br />
och har utvecklats under projektets gång i samband med bl a rekryteringen och<br />
utslussningen av deltagare. Samverkan på de olika arenorna har även beskrivits<br />
handla om metodutveckling och bemötandefrågor i förhållande till deltagarna.<br />
Mötesplatsprojektet har haft olika mötesfor<strong>mer</strong> d<strong>är</strong> aktörerna träffats och samverkat<br />
på olika nivåer och kring olika frågor. Dessa mötesfor<strong>mer</strong> kan tolkas utgöra<br />
olika slags förhandlingsarenor d<strong>är</strong> normpåverkan, normutbyte, normkompromisser<br />
och ny normbildning skett. Vad som har visat sig vara tydligt <strong>är</strong> också att det<br />
handlat om processer, d<strong>är</strong> nor<strong>mer</strong>na kontinuerligt för<strong>än</strong>drats och utvecklats under<br />
tiden projektet varit igång. Centrala aktörer har utgjorts av projektledning<br />
och handledare från ”föreningssidan” samt chefer och medarbetare på Aktivitetsporten<br />
från ”myndighetssidan”. Aktörerna från ”myndighetssidan” och ”föreningssidan”<br />
har mötts på arenor som t ex; handläggarmöten mellan Aktivitetsporten<br />
och socialsekreterare på Försörjningsenheten, referensgruppsmöten mellan ansvariga<br />
chefer på myndigheterna, Aktivitetsportens personal samt projektledaren<br />
i Mötesplatsprojektet, remissmöten mellan Ylva på Aktivitetsporten, handledarna<br />
på mötesplatserna samt projektledaren för Mötesplatsprojektet, uppföljningsmöten<br />
och avslutningsmöten ute på mötesplatserna mellan aktuell deltagare, handledare<br />
och Ylva från Aktivitetsporten (de sk treparts-samtalen).<br />
I intervjuerna har aktörerna fått beskriva <strong>vad</strong> som sker under dessa möten, <strong>vad</strong><br />
<strong>man</strong> samverkan om, hur <strong>man</strong> upplever samverkan, möjligheterna att påverka etc.<br />
Samverkan har av vissa infor<strong>man</strong>ter beskrivits som kompromisser. Aktörernas utsagor<br />
innehåller information som med fördel kan förstås i ter<strong>mer</strong> av nor<strong>mer</strong>. Både<br />
”föreningssidan” och ”myndighetssidan” beskrev ett utbyte av kunskap och erfarenheter<br />
och en med tiden utvecklad arbetsmetod för rekrytering och uppföljning<br />
av deltagare. I de olika aktörernas utsagor går att finna många ”tysta nor<strong>mer</strong>”, vilka<br />
kan tolkas mot bakgrund av professionsnor<strong>mer</strong>, rättsregler, sociala nor<strong>mer</strong>,<br />
ekonomiska systemmöjligheter etc.<br />
Vad resultaten vidare visar <strong>är</strong> att Aktivitetsporten utgjort en central förhandlingsarena<br />
för normpåverkan. Aktörerna på Aktivitetsporten har påverkat (i olika<br />
mötesfor<strong>mer</strong>/förhandlingsarenor) inflödet av deltagare till projektet. De har<br />
fungerat som en slags ”gatekeepers”. Vidare har Aktivitetsporten påverkat på mötesarenor<br />
med handledare, projektledare och deltagare kring olika frågor som me-<br />
93
94 Johansson<br />
tod, förhållningssätt, arbetstider, förl<strong>än</strong>gningar och avslut av arbetstr<strong>än</strong>ingsperiod<br />
samt vilka vägar deltagarna gått efter arbetstr<strong>än</strong>ing på mötesplatserna.<br />
Resultaten belyser också den kontinuerliga för<strong>än</strong>dringsprocess som skett under<br />
samverkansprojektets tidsperiod, som att de olika aktörernas skilda roller har för<strong>än</strong>drats<br />
under projektets gång. Exempelvis har projektledarens roll för<strong>än</strong>drats under<br />
projektets tid och hon har kommit att bli en central person på alla nivåer och<br />
arenor i projektet – både i förhållande till handledare, deltagare, föreningar/mötesplatser,<br />
Aktivitetsporten, ansvariga myndigheter liksom ESF-rådet. Projektledaren<br />
har skapat och omskapat mötesarenor under projektperioden och efter aktuella<br />
behov liksom lyft och förtydligat aktuella frågor efter hand.<br />
Tidigare samverkansforskning listar ofta vanliga hinder i samverkan som; vaga<br />
målbeskrivningar, oklara rollfördelningar, olika synsätt och m<strong>än</strong>niskosyn, olika<br />
språk, olika regelverk, olika organisatoriska strukturer (se ovan under 2.1). I förhållande<br />
till Mötesplatsprojektet k<strong>än</strong>ns flera av dessa aspekter igen från intervjuresultaten.<br />
Under projekttiden har förbättringar försökt göras kring dessa faktorer,<br />
bl a genom en tydligare strukturering och formalisering i samverkansarbetet.<br />
Avseende synsätt på deltagarna i projektet kan po<strong>än</strong>gteras att föreningarna/mötesplatserna<br />
har utgått från en syn på deltagarna att dessa kan bidra med något positivt<br />
för organisationerna, d<strong>är</strong> föreningarna också i efterhand lyfter fram hur deras verksamheter<br />
har utvecklats i och med deltagarnas idéer och kunskaper. Delaktighet<br />
och ett gemensamt skapande har varit utgångspunkten för föreningarna. Dessa<br />
utgångspunkter bör sannolikt ha inneburit stor skillnad för deltagarna, i förhållande<br />
till hur de har upplevt arbetstr<strong>än</strong>ingen, bemötandet på mötesplatserna,<br />
kontakterna med handledare och medarbetare – och i förl<strong>än</strong>gningen hur pass meningsfull<br />
deras arbetstr<strong>än</strong>ing har upplevts.<br />
För att kunna uttala sig om <strong>vad</strong> samverkansprojektet har fått för konsekvenser<br />
för målgruppen i ett l<strong>än</strong>gre tidsperspektiv skulle en uppföljningsstudie behöva göras.<br />
Uppföljningsstudien bör också genomföras efter att en tid har gått efter projektets<br />
avslut. Ett försök till uppföljning har dock gjorts inom ramen för utv<strong>är</strong>deringen,<br />
och i förhållande till de deltagare som intervjuats. Den skedde främst via<br />
handledare och personal på Aktivitetsporten och visar d<strong>är</strong>för inte hur deltagarna<br />
själva upplever sin situation. Uppföljningen gjordes dessutom efter en kort tid,<br />
och medan ett antal deltagare fortfarande var aktiva i projektet. Uppföljningen visar<br />
att bland de deltagare som avslutats i projektet har vägarna efter varierat stort,<br />
och sträckt sig mellan deltagare som fått anställningar till deltagare som bedömts<br />
sakna arbetsförmåga (se ovan under 4.2). Andra konsekvenser framkom<strong>mer</strong> inte<br />
genom uppföljningen.<br />
Bierlein & Platzer (1999) lyfter i sin utv<strong>är</strong>deringsrapport Myndighetssamverkan<br />
i projekt Malmö Rehab 2000 fram att det finns väldigt olika behov av sysselsättningar<br />
och insatser för personer i ett projekt som Malmö Rehab. I Malmö Rehab<br />
2000, delfinansierat med medel från EU:s strukturfond (mål 3), samverkade tre<br />
Ami, tio socialförvaltningar och fyra försäkringskassor i Malmö och projektet rik-<br />
94
Johansson 95<br />
tade sig till personer som varit sjukskrivna, arbetslösa, socialbidragsberoende under<br />
l<strong>än</strong>gre perioder. Tydliga likheter finns således till målgruppen i Mötesplatsprojektet.<br />
Att behoven av insatser och sysselsättningar skiljer sig åt inom målgruppen<br />
menar författarna beror delvis på skillnaderna i erfarenhet av arbete, d<strong>är</strong> en del<br />
deltagare har arbetat tidigare medan andra aldrig har haft ett arbete. Skillnaderna<br />
bör få betydelse för utformningen av arbetslivsrehabiliteringen, menar författarna.<br />
Deltagarna i Mötesplatsprojektet, vilka rekryterats via Försörjningsenheten<br />
vid SDF Södra Innerstaden respektive Försäkringskassan har också tydligt visat<br />
på skillnaderna i erfarenheter av arbete. Författarna menar också att det <strong>är</strong> viktigt<br />
att beakta könsskillnader, att det i forskning konstaterats att det råder skillnader<br />
mellan m<strong>än</strong> och kvinnor både avseende erfarenheter av arbetslöshet och behovet<br />
av rehabilitering. Könsskillnaderna kan vara av vikt att uppm<strong>är</strong>ksamma i förhållande<br />
till Mötesplatsprojektet. Forskning visar att det kan vara nödv<strong>än</strong>digt att utveckla<br />
olika rehabiliteringsmetoder för kvinnor och m<strong>än</strong>, men att många rehabiliteringsprojekt<br />
i stor utsträckning <strong>är</strong> utformade efter <strong>man</strong>liga förutsättningar<br />
samt att många åtg<strong>är</strong>der <strong>är</strong> inriktade på problem som främst drabbar m<strong>än</strong>. Författarna<br />
menar att detta har genomsyrat även Malmö Rehab 2000, d<strong>är</strong> exempelvis<br />
mycket av sysselsättningen har varit inriktad på traditionellt ”<strong>man</strong>liga” arbetsuppgifter<br />
(Bierlein & Platzer, 1999, s. 63-64). I förhållande till Mötesplatsprojektet<br />
kan konstateras att det har funnits och skapats ett bredare spektrum av arbetsuppgifter<br />
på de skilda mötesplatserna, som rört sig både inom traditionellt ”<strong>man</strong>liga”<br />
och ”kvinnliga” arbetsområden. Arbetsuppgifter har också skapats i förhållande<br />
till och av enskilda deltagare. Mot denna bakgrund <strong>är</strong> det samtidigt v<strong>är</strong>t att notera<br />
att den uppföljning som gjorts av de deltagare som intervjuats i utv<strong>är</strong>deringen har<br />
visat att de deltagare som har anställts i föreningarna har varit m<strong>än</strong> (se åter under<br />
4.2). 6 Kan detta bero på att föreningarna traditionellt sett sysslar med traditionellt<br />
<strong>man</strong>liga arbetsuppgifter (t ex byggnadshantverk) vilket har gjort det lättare för<br />
föreningarna att anställa m<strong>än</strong>? Har de kvinnor som arbetstr<strong>än</strong>at i Mötesplatsprojektet<br />
i större utsträckning sysslat med i projektet nyskapade arbetsuppgifter (t ex<br />
information) vilket kontinuerligt skulle kräva en först<strong>är</strong>kt handledning? Det skulle<br />
i så fall göra det svårare för föreningarna att anställa kvinnor. Författarna po<strong>än</strong>gterar<br />
vidare att tendenser till individualisering av arbetslösheten <strong>är</strong> ett problem<br />
som <strong>är</strong> viktigt att reflektera över i arbetet med arbetsmarknadsprojekt. Dessa tendenser<br />
handlar om att samhället fokuserar sociala problem på individer istället för<br />
på strukturer genom att lägga tonvikten på faktorer som kan h<strong>än</strong>föras till den enskilde<br />
individen.<br />
Risken <strong>är</strong> d<strong>är</strong>för stor att arbetslöshetsproblematiken reduceras till att handla om enskilda<br />
personers låga utbildning, bristande motivation eller sociala problem. I olika arbetsmarknadsprojekt<br />
blir denna problematik tydlig, framför allt n<strong>är</strong> <strong>man</strong> studerar innehållet i projekten,<br />
och de förv<strong>än</strong>tningar som finns på de personer som deltar i dessa projekt. Ofta har<br />
6 En uppföljning att det totala antalet deltagare skulle behöva göras för säkrare analys.<br />
95
96 Johansson<br />
96<br />
verksamheten i projekten ett slags uppfostrande och kontrollerande funktion. Deltagarna ska<br />
anpassa sig till vissa omst<strong>än</strong>digheter, och tr<strong>än</strong>as att passa tider och liknande. Det <strong>är</strong> lätt att<br />
få intryck av att det <strong>är</strong> de personer som deltar i projektet som behöver för<strong>än</strong>dras för att de<br />
ska få arbete, och inte den arbetsmarknad som st<strong>än</strong>ger dem ute (Bierlein & Platzer, 1999,<br />
s.64).<br />
Mötesplatsprojektet har under projekttiden också kommit att utveckla en kontrollerande<br />
funktion, exempelvis genom en tätare uppföljning (genom de sk trepartssamtalen),<br />
de utarbetade individuella Aktivitetsprogrammen och n<strong>är</strong>varorapporter<br />
till ansvariga myndigheter. Samtidigt har projektet utgått från en<br />
grundidé om att skapa ett sam<strong>man</strong>hang för målgruppen, en gemenskap och delaktighet<br />
på mötesplatserna som förutsättning för meningsfull och framgångsrik<br />
arbetstr<strong>än</strong>ing – och i förl<strong>än</strong>gningen nya lösningar genom gemensamma, kollektiva<br />
arbetsplatser (sociala företag).<br />
Normen om arbete som försörjning <strong>är</strong> stark i samhället, vilket också präglar de<br />
rehabiliteringsinsatser som erbjuds långtidssjukskrivna och långtidsarbetslösa<br />
m<strong>än</strong>niskor. Rehabiliteringsinsatser syftar ofta till en successiv upptrappning av arbetstid,<br />
stegvis ut i produktion, d<strong>är</strong> målet <strong>är</strong> att deltagarna till slut ska kunna försörja<br />
sig genom lönearbete. Resultaten från Mötesplatsprojektet visar på vissa<br />
motsägelser – paradoxer – i förhållande till detta – d<strong>är</strong> <strong>man</strong> också från ”myndighetssidan”<br />
under projektets tid säger sig ha lyckats förlika sig med tanken att alla<br />
m<strong>än</strong>niskor inte har möjlighet att försörja sig på lönearbete, men <strong>än</strong>då kan bidra<br />
till samhället utefter sina förutsättningar. Samtidigt har den stegvisa upptrappningen<br />
i arbetstid och progressionstanken att deltagarna ska gå vidare till nästa<br />
steg under projekttiden tydligt kommit att prägla Mötesplatsprojektet. Beror detta<br />
på att systemnor<strong>mer</strong> från myndighetssidan har tr<strong>än</strong>gt in i föreningarnas ”livsv<strong>är</strong>ld”<br />
eller var detta tanken från början? Och hur förhåller sig detta till tanken<br />
bakom Social Ekonomi? Dessa reflektioner väcker troligen fler frågor <strong>än</strong> svar –<br />
men kan förhoppningsvis vara av v<strong>är</strong>de för berörda – som just reflektioner.<br />
Viktiga resultat att hålla i minnet från Mötesplatsprojektet <strong>är</strong> den press som<br />
deltagarna k<strong>än</strong>t inför start i projektet samt den osäkerhet de upplevt inför <strong>vad</strong><br />
som ska h<strong>än</strong>da efter arbetstr<strong>än</strong>ingens slut. Viktigt att po<strong>än</strong>gtera <strong>är</strong> också att deltagarna<br />
har upplevt betydligt mindre press under arbetstr<strong>än</strong>ingen i Mötesplatsprojektet<br />
och en större förståelse från t ex handledare – vilket har upplevts positivt<br />
och nödv<strong>än</strong>digt för en meningsfull arbetstr<strong>än</strong>ing – till skillnad från flera tidigare<br />
erfarenheter av arbete, praktik eller olika arbetsmarknadsprojekt.
Referenser<br />
Litteratur:<br />
Johansson 97<br />
Aronsson, Gunnar (1999/2006) Förord till den svenska utgåvan av Richard Sennett ”N<strong>är</strong> karakt<strong>är</strong>en<br />
krackelerar. M<strong>än</strong>niskan i den nya ekonomin”. Avesta, Bokförlaget Atlas.<br />
Berggren, Bengt (1982) Psykiatri i omvandling. Psykiatriska kliniken i Ängelholm. Spri 1982:107,<br />
Stockholm.<br />
Bierlein & Platzer (1999) Myndighetssamverkan i projekt Malmö Rehab 2000. Utv<strong>är</strong>dering 1997-98.<br />
Evaluation studies 1999:1, Department of Sociology, Lund University.<br />
Danermark & Kullberg. (1999) Samverkan. Välf<strong>är</strong>dsstatens nya arbetsform. Studentlitteratur, Lund.<br />
Hjortsjö M. (2005) Med samarbete i sikte. Om samordnade insatser och samlokaliserade<br />
familjecentraler, Lund Dissertations in Social Work.<br />
Hydén, Håkan (2002) Normvetenskap. Sociologiska institutionen, <strong>Lunds</strong> Universitet.<br />
Hydén, Håkan (2005) ”Nine reasons for Norms”. European Ways of law, Conference at Oniati<br />
July 6-8. Other session: Sociology of law as Norm Science.<br />
Hydén, Håkan (2004) Om relationen mellan nor<strong>mer</strong> och regler. Kompendium i Rättssociologi.<br />
Sociologiska institutionen, <strong>Lunds</strong> Universitet.<br />
Kjellqvist, Else-Britt (2001) Ledaren på den inre scenen. Psykoanalytiska perspektiv på grupper och<br />
ledarskap. Smedjebacken, Carlssons förlag.<br />
Mallander, Ove (1996) ”Det måste se ut som en arbetsplats”: om interorganisatorisk<br />
samverkan för att yrkesrehabilitera gravt funktionshindrade. Socialhögskolan, <strong>Lunds</strong><br />
<strong>universitet</strong>.<br />
Rapport (2007) Social ekonomi, socialt kapital och lokal utveckling, Nutek, Integrations- och<br />
jämställdhetsdepartementet. Dnr: IJ2007/1928/D.<br />
Salonen, Tapio (2006) Rytm och balans i framtidens välf<strong>är</strong>dspolitik, i Bodil Jönsson & Orvar Löfgren<br />
(red.): ”Att ut<strong>man</strong>a stressen”. Lund, Studentlitteratur.<br />
Sennett, Richard (1999/2006) N<strong>är</strong> karakt<strong>är</strong>en krackelerar. M<strong>än</strong>niskan i den nya ekonomin. Avesta,<br />
Bokförlaget Atlas.<br />
Socialstyrelsen (2004) Strategi för samverkan i frågor som rör barn som far illa. Josefsson B,<br />
Artikelnum<strong>mer</strong> 2004-107-11.<br />
Strinnlund, Ann C (2003) Samverkan i familjearbete: om en samverkansmodell för helhetssyn i arbetet<br />
med familjer. Rapportserie FoU Västernorrland, 2003:5.<br />
Vedung, Evert (1991, 2003) Utv<strong>är</strong>dering i politik och förvaltning. Lund, Studentlitteratur.<br />
Westlund, Hans (red.) (2001) Social ekonomi i Sverige. Stockholm, Fritzes.<br />
Tidningsartiklar:<br />
Sydsvenskan, 27 juli och 30 juli 2007, sidan A4.<br />
97
98 Johansson<br />
Intervjuer:<br />
43 intervjuer med projektaktörer<br />
Projektdokument:<br />
Projektansökan<br />
Styrgruppsprotokoll<br />
Minnesanteckningar från remissmöten<br />
Redovisningsstatistik<br />
Webbsidor:<br />
www.esf.se<br />
www.regeringen.se<br />
www.kooperativutveckling.org<br />
98
Bilagor<br />
Intervjuguider för intervjuer med:<br />
– deltagare<br />
– handledare<br />
– Aktivitetsporten<br />
– föreningar<br />
Johansson 99<br />
99
100 Johansson<br />
Intervjuguide – deltagare<br />
Kom ihåg: Brevet, frivilligt, utv<strong>är</strong>dering, deltagare, samtal, anonyma, spela in?<br />
1. Vill du börja med att berätta hur du kom in i Mötesplatsprojektet…<br />
(FK, Soc, Aktivitetsporten – hur gick det till)<br />
2. På mötesplatsen – din praktikplats – <strong>vad</strong> gör du då?<br />
(Arbetsuppgifter, fritt val, kontakter med handledaren, medarbetare, andra deltagare,<br />
samt utåt med handläggare på FK/Soc, AP)<br />
3. Tidigare erfarenheter – jämföra<br />
4. Framåt – <strong>vad</strong> kom<strong>mer</strong> h<strong>än</strong>da tror du?<br />
(Hur lång tid kvar i Mötesplats, osäkert?, något du diskuterat med någon?)<br />
5. Komma tillbaka för vidare samtal?<br />
100
Johansson 101<br />
Intervjuguide – handledare (andra intervjuomgången)<br />
Samverkan mellan handledare och Aktivitetsporten avseende:<br />
1) Rekryteringen av deltagare (flödet, möten, remisser, besök, för<strong>än</strong>drats?)<br />
2) Fakta om deltagarna vid rekryteringstillfället (deras bakgrunder, <strong>vad</strong> <strong>är</strong> av relevans<br />
att veta, varför, <strong>vad</strong> <strong>är</strong> möjligt?)<br />
3) Sekretess – påverkar det? (t ex överföring av information?)<br />
4) Placeringen av deltagare (vilken mötesplats, arbetsuppgifter etc)<br />
5) Löpande samverkan (tidsbegr<strong>än</strong>sningar, uppföljning, för<strong>än</strong>drats?)<br />
6) Hur upplever ni att dessa punkter/arbetssätt fungerar? Har det <strong>än</strong>drats under<br />
projektets gång? Har ni möjlighet att påverka?<br />
7) Roller och ansvar mellan er och AP? Fungerat? För<strong>än</strong>drats?<br />
8) Hur har samverkan fungerat i förhållande till deltagarnas behov och möjligheter<br />
att tillgodogöra sig arbetstr<strong>än</strong>ing?<br />
9) Vilka möjligheter och vilka svårigheter har samverkan inneburit för detta?<br />
10) Målgruppen en annan <strong>än</strong> förv<strong>än</strong>tat? Hur ser ni på det? Passar målgruppen för<br />
de möjligheter till arbetstr<strong>än</strong>ing som kan ges inom Mötesplatsprojektet?<br />
11) Har ni olika syn på målgruppens behov?<br />
12) Har ni olika syn på projektets syfte?<br />
13) Varför samverkan? (Syftet, vems idé, vems villkor, vilka regler/nor<strong>mer</strong> gäller i<br />
samverkan för parterna?)<br />
101
102 Johansson<br />
Intervjuguide – Aktivitetsporten (andra<br />
intervjuomgången)<br />
Samverkan mellan Aktivitetsporten och handledare avseende:<br />
1) Rekryteringen av deltagare (flödet, möten, remisser, besök, för<strong>än</strong>drats?)<br />
2) Fakta om deltagarna vid rekryteringstillfället (deras bakgrunder, <strong>vad</strong> <strong>är</strong> av relevans<br />
att veta, varför, <strong>vad</strong> <strong>är</strong> möjligt?)<br />
3) Samverkan med ansvariga handläggare på FK/Soc? Hur och kring <strong>vad</strong>?<br />
4) Samverkan med chefer? Hur och kring <strong>vad</strong>?<br />
5) Sekretess – påverkar det? (t ex överföring av information?)<br />
6) Placeringen av deltagare (vilken mötesplats, arbetsuppgifter etc)<br />
7) Löpande samverkan (tidsbegr<strong>än</strong>sningar, uppföljning, för<strong>än</strong>drats?)<br />
8) Hur upplever du att dessa punkter/arbetssätt fungerar? Har det <strong>än</strong>drats under<br />
projektets gång? Har du möjlighet att påverka?<br />
9) Roller och ansvar mellan er och handledarna? Fungerat? För<strong>än</strong>drats?<br />
10) Hur har samverkan fungerat i förhållande till deltagarnas behov och möjligheter<br />
att tillgodogöra sig arbetstr<strong>än</strong>ing?<br />
11) Vilka möjligheter och vilka svårigheter har samverkan inneburit för detta?<br />
12) Målgruppen en annan <strong>än</strong> förv<strong>än</strong>tat? Hur ser ni på det? Passar målgruppen för<br />
de möjligheter till arbetstr<strong>än</strong>ing som kan ges inom Mötesplatsprojektet?<br />
13) Har ni olika syn på målgruppens behov?<br />
14) Olika syn på projektets syfte?<br />
15) Varför samverkan? (Syftet, vems idé, vems villkor, vilka regler/nor<strong>mer</strong> gäller i<br />
samverkan för parterna?)<br />
102
Johansson 103<br />
Intervjuguide – föreningarna/styrgruppen<br />
1. Berätta hur tanken väcktes om Mötesplats-projektet (nyckelpersoner, tid, planering,<br />
förstudier, ansökan, idéer & visioner)<br />
2. Beskriv din roll i föreningen/projektet (för<strong>än</strong>dringar etc)<br />
3. Hur ser du på Mötesplats inverkan på föreningen (roller, organisation, handledare,<br />
deltagare, medarbetare)<br />
4. Processer Vision – Verklighet<br />
5. Möjligheter & svårigheter med projektet ur olika synvinklar (deltagare, föreningen,<br />
verksamheten, samarbetet med myndigheter & ESF-rådet)<br />
6. Hur kan ni som förening påverka? (Gehör, förståelse, <strong>än</strong>dringar, anpassningar)<br />
7. Hur ser du framåt – <strong>vad</strong> kan det leda till för olika parter? (<strong>vad</strong> h<strong>än</strong>der n<strong>är</strong> projektet<br />
slutar?)<br />
8. Övrigt?<br />
103