Mars 2013 Liahona - The Church of Jesus Christ of Latter-day Saints
Mars 2013 Liahona - The Church of Jesus Christ of Latter-day Saints
Mars 2013 Liahona - The Church of Jesus Christ of Latter-day Saints
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
BUDSKAP FRÅN FÖRSTA PRESIDENTSKAPET<br />
4 <strong>Liahona</strong><br />
President<br />
Thomas S. Monson<br />
En dag för några år sedan, efter att jag<br />
blivit klar på kontoret, kände jag starkt<br />
att jag borde åka och hälsa på en gammal<br />
änka som var inlagd på ett ålderdomshem i<br />
Salt Lake City. Jag körde genast dit.<br />
När jag kom till hennes rum var det tomt.<br />
Jag frågade en skötare var hon var och blev<br />
skickad till sällskapsrummet. Där satt den rara<br />
änkan och samtalade med sin syster och en<br />
annan vän. Vi fick en trevlig stund tillsammans.<br />
Medan vi satt där och pratade kom en man<br />
in genom dörren för att köpa en läskburk från<br />
en varuautomat. Han tog en titt på mig och<br />
sade: ”Men du är ju Tom Monson.”<br />
”Ja”, svarade jag. ”Och du ser ut som en<br />
Hemingway.”<br />
Han sade att han hette Stephen Hemingway,<br />
att han var son till Alfred Eugene Hemingway<br />
som hade varit min rådgivare när jag var<br />
biskop för många år sedan och som jag hade<br />
kallat Gene. Stephen berättade att hans far<br />
fanns på samma ålderdomshem och låg<br />
nära döden. Gene hade ropat mitt namn och<br />
familjen hade försökt kontakta mig, men hade<br />
inte kunnat få tag på mitt telefonnummer.<br />
Jag sade adjö till änkan och hennes vänner<br />
och följde med Stephen upp till rummet där<br />
Frid,<br />
VAR LUGN<br />
min före detta rådgivare låg. Där hade fler av<br />
hans barn samlats; hans hustru hade gått bort<br />
några år tidigare. Familjen såg mitt sammanträffande<br />
med Stephen i sällskapsrummet som<br />
ett svar från av vår himmelske Fader på deras<br />
starka önskan att jag skulle träffa deras far<br />
innan han dog. Det kände jag också, för om<br />
Stephen inte hade kommit in i rummet samtidigt<br />
som jag var där, skulle jag inte ha vetat att<br />
Gene ens fanns på ålderdomshemmet.<br />
Vi gav honom en välsignelse. En anda av<br />
frid rådde. Vi fick en fin stund tillsammans<br />
innan jag gick.<br />
Följande morgon fick jag per telefon besked<br />
om att Gene Hemingway hade gått bort —<br />
bara 20 minuter efter att han hade fått en<br />
välsignelse av sin son och mig.<br />
Jag uppsände en tyst bön av tacksamhet<br />
till min himmelske Fader för hans vägledande<br />
inflytande som hade manat mig att besöka<br />
ålderdomshemmet och lett mig till min käre<br />
vän, Alfred Eugene Hemingway.<br />
Jag föreställer mig att Gene Hemingways<br />
tankar den kvällen, när vi värmde oss i Andens<br />
glöd, deltog i ödmjuk bön och uttalade en<br />
prästadömsvälsignelse, genljöd av orden från<br />
psalmen ”Mästare, hör hur det stormar”:<br />
DETALJ FRÅN FRÅN RÄDSLA TILL TRO, AV HOWARD LYON, KOPIERING FÖRBJUDEN