Gallringshandledning - Holmen Skog
Gallringshandledning - Holmen Skog
Gallringshandledning - Holmen Skog
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Natur- och kulturmiljöhänsyn<br />
Hänsynskrävande biotoper<br />
Vi gallrar inte i områden som aldrig, eller bara i liten grad, påverkats av skogsbruk.<br />
Exempel på sådana områden är:<br />
n Urskogsrester, det vill säga områden med avvikande, gammal skog<br />
n Hällmarksskogar med naturskogskaraktär<br />
n Raviner<br />
n Oskötta strand- och sumpskogar med naturskogskaraktär Viktigt att tänka på:<br />
Impediment<br />
<strong>Skog</strong>liga impediment är myrar och hällmarker som producerar<br />
mindre än 1 m³sk per hektar och år. Inom skogliga<br />
impediment finns en speciell flora och fauna. Andelen<br />
överåriga, senvuxna träd och torrträd är högre än på<br />
produktiv skogsmark.<br />
Skydds- och övergångszoner<br />
Övergångszonerna har tidigare ägnats liten uppmärksamhet i det svenska skogsbruket. Det gör att<br />
många övergångar mellan enskiktade, barrdominerade bestånd och myrar, vattendrag och sjöar ofta<br />
är mycket skarpa. Genom att bevara och/eller återskapa skiktad och lövdominerad skog i skydds- och<br />
övergångszoner mot vatten, myr och jordbruksmark gynnar vi de växter och djur som är beroende av<br />
sådana miljöer. Vid vattendrag bidrar sådana zoner till att förhållandena i vattnet kan bestå även efter<br />
gallringen och den framtida föryngringsavverkningen. Träden och buskarna invid vattnet ger skugga<br />
vilket gynnar många växter, djur och insekter.<br />
Viktigt att tänka på:<br />
n Variera skydds- och övergångszonernas<br />
bredd efter topografin,<br />
markens fuktighet och naturvärden.<br />
På torr och frisk mark kan zonerna<br />
göras tämligen smala. På fuktig<br />
mark görs de bredare.<br />
n Gynna lövträd och buskar genom<br />
kraftigare gallring vid källor, mindre<br />
vattendrag och mot sjö och myr.<br />
n Lämna inte avverkningsrester i<br />
mindre vattendrag, men lämna<br />
gärna grövre ved.<br />
n Undvik körskador i skydds- och<br />
övergångszoner.<br />
n Bevara löv och öka skiktningen<br />
i bryn mot jordbruksmark genom<br />
plockhuggning.<br />
n Förrensa inte i skyddszoner eller<br />
i hänsynskrävande biotoper.<br />
Viktigt att tänka på:<br />
n <strong>Skog</strong>liga impediment gallras inte.<br />
n För att undvika markskador i känsliga<br />
områden kan hällmarker i undantagsfall<br />
användas i korta avsnitt för basvägar<br />
Det här är en vanlig syn i dagens skogar. En bäck flyter fram<br />
genom ett likåldrigt bestånd utan särskilda naturkvaliteter.<br />
Miljön närmast bäcken är biologiskt fattig. Utan gallring<br />
kommer lövet på sikt att trängas ut av gran.<br />
Framtidsbiotoper<br />
Medelåldriga skogar är ofta enskiktade. Andelen lövträd<br />
är ofta låg och det brukar saknas både grova träd och<br />
döda träd. I sådana bestånd kan man öka den biologiska<br />
variationen genom att koncentrera hänsynen. Utgå från<br />
den variation som finns (block, lövträd, fuktiga miljöer).<br />
Friställ förväxande barrträd och andra blivande<br />
naturvärdesträd, gynna lövträd, ställ högstubbar och<br />
lämna topparna. Lämna den underväxt som finns. En<br />
framtidsbiotop är omkring 20–30 meter i diameter. Om<br />
inte annan hänsyn finns i form av skyddszoner lämnas<br />
några framtidsbiotoper per trakt, så att de utgör ett par<br />
procent av arealen. Genom att skapa tydliga framtidsbiotoper<br />
i gallringen ges bättre möjlighet att lämna bra<br />
hänsyn i kommande slutavverkning.<br />
Så kan en biologiskt värdefull övergångszon tillskapas:<br />
Naturvärdesträd, döda träd och högstubbar<br />
Naturvärdesträd är tydlig avvikande äldre eller grövre träd, från tidigare trädgenerationer.<br />
Lämna alltid dessa. Om de saknas lämna ett antal grova träd när du gallrar, om möjligt<br />
gruppvis. Döda träd avverkas inte. Högstubbar skapas av redan skadade träd och av träd<br />
i kantzoner och i framtidsbiotoper.<br />
n Ta stor hänsyn till befintliga naturvärdesträd och sälg, rönn, asp, al och ek som framtida<br />
naturvärdesträd.<br />
n Spara döda stående träd och lågor.<br />
n Tillskapa minst tre färska högstubbar per hektar i andra- och senare gallringar. Låt<br />
dessa representera alla trädslag i beståndet. I södra Sverige ska högstubbarna ha en<br />
brösthöjdsdiameter om minst 20 cm och i norra Sverige minst 15 cm. Kapa på högsta<br />
säkra höjd, vid cirka 3 meter.<br />
n Ställ lägre, cirka 1,3 meter höga, så kallade kulturstubbar för att markera rågångar,<br />
stigar, forn- eller kulturminnen.<br />
Gallra hårt i zonen närmast bäcken. Det ökade ljusinsläppet<br />
gör att buskar och lövräd kan växa till. Tillskapa också<br />
en eller annan högstubbe i denna zon för att öka andelen<br />
död ved. Lämna några grövre stockar i bäcken.<br />
Efter 15–20 år kommer zonen närmast bäcken att<br />
domineras av buskar och lövträd. Den har utvecklats<br />
till en biologiskt värdefull miljö.<br />
18 19