Odd Nerdrum -en avantgardistisk konstnär?
Odd Nerdrum -en avantgardistisk konstnär?
Odd Nerdrum -en avantgardistisk konstnär?
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Odd</strong> <strong>Nerdrum</strong><br />
Karaktäristiskt för <strong>Nerdrum</strong> som <strong>konstnär</strong> är att han, sedan d<strong>en</strong> första separata utställning<strong>en</strong><br />
på Kunstnerforbundet i Oslo höst<strong>en</strong> 1967, rönt stora framgångar hos d<strong>en</strong> breda publik<strong>en</strong>,<br />
m<strong>en</strong> knappt fått ett <strong>en</strong>da uppmuntrande ord från konstkritikernas sida och hans verk har<br />
beskrivits som stilimiterande, banala och teatraliska. 5<br />
Under 50-talet var det de abstrakta expressionisterna som behärskade konstsc<strong>en</strong><strong>en</strong> både i<br />
USA och i Europa, <strong>en</strong> rörelse som strävade mot vad Clem<strong>en</strong>t Gre<strong>en</strong>berg kallade d<strong>en</strong> absoluta<br />
r<strong>en</strong>het<strong>en</strong> inom konstarterna. Måleriet skulle vara måleri och ing<strong>en</strong>ting annat, vilket innebar att<br />
allt litterärt, poetiskt, musikaliskt, skulpturalt och allt som inte var måleriets ess<strong>en</strong>tiella<br />
eg<strong>en</strong>skaper; färg, form och komposition, skulle uteslutas. 6 Äv<strong>en</strong> om d<strong>en</strong>na uppfattning<br />
började ifrågasättas tidigt i USA, av bland annat minimalister och pop-<strong>konstnär</strong>er så hade<br />
s<strong>en</strong>modernism<strong>en</strong> med de abstrakta expressionisterna i spets<strong>en</strong> fortfarande ihärdiga försvarare<br />
i Nord<strong>en</strong>, och framför allt i Norge, långt in på 70-talet. 7<br />
<strong>Odd</strong> <strong>Nerdrum</strong> började på Kunst- og håndverksskol<strong>en</strong> 1962, bara arton år gammal. Det<br />
uppstod snart konflikter både med andra elever och med lärare, <strong>en</strong> anledning var <strong>Nerdrum</strong>s<br />
arroganta och självsäkra personlighet. Vintern 1962/63 bestämde han sig, efter ett besök på<br />
Nationalmuseum i Stockholm, för att gå emot modernism<strong>en</strong>s formspråk och istället ansluta<br />
sig till d<strong>en</strong> figurativa målartradition<strong>en</strong>. Hädanefter blev Rembrandt d<strong>en</strong> stora förebild<strong>en</strong>. 8<br />
Efterhand utvecklades vänskap mellan <strong>Nerdrum</strong> och de andra eleverna som kritiserade<br />
d<strong>en</strong> modernistiska tradition<strong>en</strong>. De unga konststud<strong>en</strong>terna ansåg att modernism<strong>en</strong>, främst<br />
repres<strong>en</strong>terad av de abstrakta expressionisterna, försvarade det borgerliga idealet. 9<br />
Däremot ansåg de abstrakta expressionisterna själva, precis som de allra flesta andra<br />
<strong>avantgardistisk</strong>a rörelserna, att deras konst var nyckeln till det klasslösa samhället utan inskränkta<br />
borgarideal. 10<br />
Eftersom <strong>Nerdrum</strong> inte tyckte att undervisning<strong>en</strong> tillförde honom det tekniska och<br />
hantverksmässiga kunnande som han strävade efter bestämde han sig för att hoppa av<br />
akademin 1965 och gå sin eg<strong>en</strong> väg. 11 Dessutom tyckte <strong>Nerdrum</strong> att akademin försökte<br />
påverka eleverna i sitt konstskapande, vilket han uppfattade som negativt. 12<br />
På vår<strong>en</strong> 1965 började <strong>Nerdrum</strong> ta lektioner för Joseph Beuys, <strong>konstnär</strong> och professor vid<br />
akademin i Düsseldorf. Beuys <strong>konstnär</strong>skap stod långt ifrån <strong>Nerdrum</strong>s, och hans konstverk<br />
bestod, under 60- och 70-tal<strong>en</strong>, framför allt av konceptuella aktioner och installationer. 13 D<strong>en</strong><br />
<strong>en</strong>da likhet som eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong> kan tillskrivas <strong>Nerdrum</strong> och Beuys var deras aktiva antimodernistiska<br />
hållning, vilket var det väs<strong>en</strong>tliga för <strong>Nerdrum</strong>. 14 En annan förebild och<br />
antimodernist var d<strong>en</strong> norska bildhuggar<strong>en</strong> Joseph Grimeland som <strong>Nerdrum</strong> lärde känna<br />
1966. 15<br />
I slutet av 60-talet övergår <strong>Nerdrum</strong>, från framförallt porträtt och landskap, till motiv som<br />
var inlägg i d<strong>en</strong> aktuella samhällsdebatt<strong>en</strong>, (bland annat kriminalomsorg<strong>en</strong>, sexuell frigörelse<br />
och Andreas Baaders död). D<strong>en</strong> realistiska stilföring<strong>en</strong> i Rembrandts anda var dock<br />
5<br />
Jan-Erik Ebbestad Hans<strong>en</strong>, ”<strong>Odd</strong> <strong>Nerdrum</strong> og kritikk<strong>en</strong>”, Samtid<strong>en</strong>, nr.2 1990, s. 51-61<br />
6<br />
Gre<strong>en</strong>berg, s. 23-38<br />
7<br />
Lars O Ericsson, ”Konst<strong>en</strong>s Don Quijote”, Dag<strong>en</strong>s Nyheter, 1996-08-16<br />
8<br />
Ebbestad Hans<strong>en</strong>, 1996, s. 30-32<br />
9<br />
ibid. s. 30-34<br />
10<br />
Gre<strong>en</strong>berg, s. 6-7<br />
11<br />
Majlis St<strong>en</strong>sman, MånadsJournal<strong>en</strong>, februari nr.2 1994, s. 70<br />
12<br />
Ebbestad Hans<strong>en</strong>, 1996, s. 41<br />
13<br />
Norbert Lynton, The Story of Modern Art, London 1999 (1980), s. 343-344<br />
14<br />
Lasse Ekstrand, Varje människa <strong>en</strong> <strong>konstnär</strong>; livs<strong>konstnär</strong><strong>en</strong> och samhällsvisionär<strong>en</strong> Joseph Beuys, Göteborg<br />
1998, s. 23-24<br />
15 Ebbestad Hans<strong>en</strong>, 1996, s. 43-44<br />
5