Hjärnan ger svar På barrikaderna Miljonprogrammet - Sveriges ...
Hjärnan ger svar På barrikaderna Miljonprogrammet - Sveriges ...
Hjärnan ger svar På barrikaderna Miljonprogrammet - Sveriges ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
44 / KRÖNIKA / ARKITEKTEN / 01 / JANUARI 2012 Krönikör: Thorbjörn Andersson, thorbjorn.andersson@sweco.se<br />
UPPHANDLING,<br />
NÅGON?<br />
Jag har länge varit ganska ointresserad av upphandling.<br />
Det är siffror och koeffi cienter och<br />
utvärderingsmallar och så får man ut ett värde<br />
på slutet som sä<strong>ger</strong> att du fi ck jobbet men du där dessvärre<br />
inte. Varför det blev så är ofta oklart. De där<br />
mallarna och koeffi cienterna verkar vara alltför fi ffi ga<br />
för sitt eget bästa. Tacka vet jag den gamla goda tiden<br />
när lägst pris fi ck jobbet, basta! Men nu har jag börjat<br />
intressera mig för upphandling igen därför det har<br />
blivit så parodiskt. Det är absurt som i en bröderna<br />
Marx-fi lm. Jag ska ge tre exempel:<br />
Exempel 1: Upphandling av projekt resecentrum,<br />
kund Falu kommun, år 2010. Efterfrågade referenser<br />
skulle vara från ”mellanstor svensk stad”. Upphandlingsjuristerna<br />
tyckte att samtliga anbudsgivare<br />
utom en haft en felaktig uppfattning om ”mellanstor”<br />
och sålunda valt referenser från städer som<br />
antingen var lite för stora eller lite för små. Så efter<br />
att ha diskvalifi cerat alla anbudsgivare utom en blev<br />
valet lätt.<br />
Exempel 2: Projekt Rådhusparken i Umeå. Kund:<br />
Umeå kommun. År: 2011. Antal anbudsgivare: 10.<br />
Antalet diskvalifi cerade: 6. Sex av tio diskades, således,<br />
på grunder där den ena var knasigare än den<br />
andra, exempelvis att ett inlämnat referensexempel<br />
sträckte sig över för många sidor, utöver de stipulerade<br />
en och en halv. Synd att anbudsgivaren inte<br />
använde en mindre font eller färre bilder, då hade de<br />
klarat sig.<br />
Exempel 3: Projekt ombyggnader av svenska<br />
beskickningar i utlandet. Kund: Utrikesdepartementet.<br />
År: 2010. Ett av kontoren som lämnat anbud<br />
hade inte märkt upp bildreferenserna med kontorets<br />
namn. Av detta skäl diskades anbudet. Att anbudslämnarens<br />
namn framgick på en massa andra ställen<br />
i anbudet, exempelvis omslagssidan, hjälpte föga.<br />
Rätt ska vara rätt, annars får vi EU på oss, höres upphandlingsjuristerna<br />
förskrämt viska. <strong>Sveriges</strong> Arkitekters<br />
jurist enga<strong>ger</strong>ades men beslutet gick inte att<br />
rubba.<br />
”Här sitter folk som köper in toalettpapper och arkitekttjänster<br />
med samma hårda hjärta och med huvudet under<br />
armen.”<br />
Hur kan det bli så här? Kunderna går ju miste om<br />
en massa värdefull kompetens om de sökande inte<br />
ens får vara med i leken? Kommunerna sä<strong>ger</strong> ju frivilligt<br />
nej tack till en massa värdefull kunskap genom att<br />
vända bort korten? Är det viktigare att leta efter möjliga<br />
grunder för diskvalifi cering än försöka förstå om<br />
anbudsgivaren kan göra ett bra jobb? Om alla utom en<br />
blir diskade, kan det möjligen vara något fel på upphandlingsunderlaget<br />
då? Hur tänker de egentligen på<br />
kommunernas nya kraftcentra, inköpsavdelningarna?<br />
Här sitter folk som köper in toalettpapper och arkitekttjänster<br />
med samma hårda hjärta och med huvudet<br />
under armen. Man letar efter fel snarare än försöker<br />
se möjligheter.<br />
I början blev jag upprörd över detta, sedan blev det<br />
bara parodiskt, därefter direkt löjeväckande. Driver<br />
någon med oss? Hallå, vi försöker göra ett bra jobb<br />
här. Kan inte ni också åtminstone försöka?<br />
Thorbjörn Andersson är landskapsarkitekt på Sweco.<br />
illustration: claes larsson