PDF-fil
PDF-fil
PDF-fil
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
I bibeln talas det om bävan som en naturlig reaktion för skapelsen i mötet med Skaparen. ”Han ser på jorden<br />
och den bävar”. (Ps 104:32) Kan du se hur det finns ett samband mellan denna skälvande bävan, fruktan och<br />
friheten att gå in i det Gud har berett. Frihet att bli beklädd med kraft. Där Gud är där är alltså på samma<br />
gång friheten och helig bävan. ”Tjäna Herren med fruktan och gläd er med bävan.” (Ps 2:11)<br />
Mose möter hos Gud både det personliga och intima tilltalet –”Mose, Mose” (2 Mos 3:4) som följs av en<br />
tydlig och personlig kallelse men han möter också Guds vrede 4:14, när Mose ber att Gud ska ta vem om<br />
helst förutom honom. Det är samma Gud, samma röst, samma heliga kärlek och vi kan inte förenkla Gud till<br />
något Han inte är. Fast vi får kalla Gud för pappa så kan vi aldrig bli familjära med Honom. Aslan är inget<br />
tamt lejon säger herr Bäver i C.S Lewis ”Häxan och lejonet”. Gud utväljer och han ämnar låta sin vilja ske.<br />
Vad har vi att säga om det? Att frukta Gud är naturligtvis inte att leva i rädsla om straff, (det besjunger ju<br />
Sakarias när Johannes fötts Luk 1:74 – mäktigt!) utan att veta vem man har att göra med.<br />
”Där Guds Ande är där är frihet” (2 Kor 3:17), men vi ser hur den första församlingen som var uppfylld av<br />
helig Ande bävade inför Gud när Ananias och Safira förgjordes. (Apg 5) Även Petrus bävade inför Jesus när<br />
han såg hans kraft vid Genesarets sjö. (Luk 5, Matt 8:23ff)<br />
Är det en förutsättning för att Petrus skall se att han inte har något egentligt val? Att hans liv är för alltid<br />
bundet till Jesus, inte för vad han, Petrus har gjort, utan för Jesus kallelse och plan för honom. ”Herre till<br />
vem skulle vi gå, du har det eviga livets ord och vi tror att du är Guds helige”, säger Petrus när många andra<br />
lämnande Jesus. (Joh 6:69)<br />
2. Gudsfruktan leder också till en inre frid som övervinner världen.<br />
Det är en frid som denna världen inte kan erbjuda. Är det så att bara den som har slutit fred med Gud,<br />
kapitulerat inför honom och gett upp sig själv, kan ta emot friden och få del av Guds makt och Guds kraft?<br />
Bara då man är s.a.s. jordad, kan kraften tas emot utan att den förgör eller missbrukas. Gud som är<br />
fruktansvärd kallas på samma gång för ”Herren vår frid”. (Dom 6:29) Jesaja ger messias namnen ”Mäktig<br />
Gud… Fridsfursten”. (Jes 9:6) Det är genom att ha frid som Jesus tjänar i Guds kraft. Jesus är fylld av Guds<br />
Ande och har frid mitt i stormen. I kaos så har han full auktoritet över det onda. Vi behöver kraft!!! Men är<br />
det Gud som försöker skydda oss från sig själv genom att hålla tillbaka kraften? Här blir det paradoxala<br />
tydlig. Vi behöver Guds kraft för Gudsrikes liv men samtidigt är den livsfarlig. Helt avgörande och<br />
nödvändig, men kan bara nalkas och tas emot under Guds beskydd och instruktion.<br />
”Mose tog staven i handen” och började vandringen tillbaka till Egypten. (2 Mos 4:20) Den såg inte mycket<br />
ut för världen, men det fanns inget mäktigare än Mose stav. Mose håller i kraften. Han har den i handen eller<br />
den är för handen. Guds rike är kraft och som engelsmännen uttrycker det, ” The Kingdom of God is at<br />
hand”. Vi måste hålla i den livsfarliga ledningen och det är bara genom att låta kraften gå igenom oss som vi<br />
kan bli använda i Guds rike.<br />
På vägen tillbaka till Egypten så står det om en märklig händelse ”på ett viloställe kom Herren emot Mose<br />
och ville döda honom”. (4 Mos 4:24) Är detta ett profetiskt ord som bekräftar att vi först måste dö för att<br />
leva i Guds kraft? Är det så att Gud känns som en motståndare många gånger när vi söker hans väg och<br />
kraft. Kan det vara så att Gud måste döda för att kunna göra levande. Bara den som är död för världen<br />
kan leva i Guds fulla kraft. Vilken enorm kraft, frihet och frid finns det inte när en människa eller vi som<br />
församling räknar oss som döda för världen men lever för Gud.<br />
I helgen så påminde Gud oss om ett ord: ”Innan jag fick lida for jag vilse, men nu tar jag vara på ditt<br />
ord”.(Ps 119:67) Ofta är det när jag skakas om och när ondskan blir påtaglig, som allvaret står klart för mig.<br />
När jag skådar döden i vitögat som jag inser allvaret och upplever den respekt som är nödvändig.<br />
Jag behöver Gud. Jag behöver hans kraft och jag behöver möta honom på hans villkor. Hebreerbrevets<br />
författare skriver ”Det är fruktansvärt att falla i den levande Gudens händer.” (Hebr 10:31)<br />
Det är underbart och förfärligt på samma gång. Ljuvligt och outhärdligt men det är i den spänningen som vi<br />
älskar och tjänar med bävan i Guds kraft.