Hela tidningen - Familjehemmens Riksförbund
Hela tidningen - Familjehemmens Riksförbund
Hela tidningen - Familjehemmens Riksförbund
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
en skulle be sin kontaktperson om<br />
hjälp. 14 unga svarade att de skulle<br />
fråga sina biologiska föräldrar. Sju<br />
av de unga skulle fråga sin partner<br />
eller partnerns föräldrar, fem skulle<br />
fråga sina syskon eller släktingar och<br />
ytterligare fem av dem skulle fråga<br />
vänner. Fem ungdomar svarade att<br />
de inte visste vem de skulle fråga,<br />
ytterligare fem har inte besvarat<br />
frågan.<br />
I fråga om praktisk hjälp som exempel<br />
för att få flytthjälp så skulle 13<br />
av de unga fråga sina biologiska föräldrar<br />
och 14 av de unga skulle ta<br />
hjälp av sina fosterföräldrar. Sju av<br />
de unga skulle ta hjälp av sin partner<br />
eller partnerns föräldrar ytterliga nio<br />
skulle fråga sina syskon eller släktingar<br />
och fem skulle fråga vänner.<br />
Tre av de unga visste inte vem de<br />
skulle fråga och ytterligare tre skulle<br />
inte fråga någon utan klara det själv.<br />
Två unga svarade inte på frågan.<br />
Sammantaget skulle 19 av de unga ta<br />
hjälp av det professionella nätverket<br />
då det handlade om praktisk hjälp.<br />
Då det gällde känslomässigt stöd var<br />
det fyra som skulle fråga sina biologiska<br />
föräldrar om hjälp och sju<br />
av de unga skulle fråga sina fosterföräldrar.<br />
Två skulle vända sig till<br />
socialtjänsten, och fyra till sin kontaktperson.<br />
Sammantaget skulle<br />
13 fråga någon i det professionella<br />
nätverket efter hjälp vid känslomässiga<br />
problem. 12 svarade att de skulle<br />
fråga sin partner eller partnerns<br />
familj. Sex skulle ta hjälp av syskon<br />
eller släkt och 12 skulle fråga sina<br />
vänner om hjälp. Två hänvisade till<br />
sig själva som möjligt stöd och sju<br />
sade att de inte hade någon att fråga<br />
om hjälp. Tre valde att inte besvara<br />
frågan.<br />
Vi kan således dra slutsatsen utifrån<br />
dessa resultat att de ungdomar vi<br />
intervjuat har mer tillgång till hjälp<br />
och stöd från biologiska föräldrar<br />
och fosterföräldrar då det handlar<br />
om ekonomiska och praktiska frågor<br />
än då det handlar om emotionella<br />
frågor. I sådana fall så vänder<br />
sig de unga i högre utsträckning till<br />
vänner och till sin partner<br />
EFTERFRÅGAT STÖD<br />
Någon att prata med<br />
Det var flera av de unga som berättade<br />
om att de önskade få kontakt med<br />
en vuxen, stabil person som de kunde<br />
söka stöd ifrån både i praktiska och<br />
känslomässiga frågor. Det var vanligt<br />
att de unga beskrev erfarenheter av<br />
separationer från familjemedlemmar,<br />
fosterföräldrar och andra viktiga personer<br />
under tiden i vården och även<br />
tidigare under barndomen. Deras<br />
erfarenhet av upp brott och instabilitet<br />
under barndomen både innan och<br />
under vården hade skapat en känsla<br />
av rotlöshet och utanförskap.<br />
”Så att ibland kan man känna<br />
sig väldigt ensam och utelämnad<br />
på den fronten att man inte<br />
har någon att vända sig till. Nu<br />
är man utslussad ur systemet så<br />
vart ska man vända sig nu, när<br />
man inte har någon förälder som<br />
fungerar”<br />
De unga beskrev också att de gärna<br />
skulle vilja ha möjlighet att prata<br />
med andra unga som också hade<br />
erfarenheter av att ha varit placerade<br />
i familjehem eller på institution. De<br />
menade att ungdomar som delade<br />
sådana erfarenheter förstod – med<br />
dem kunde man prata öppet om<br />
sådant som andra vänner inte kunde<br />
förstå. Det innebar att de kunde stötta<br />
varandra. Att bära på erfarenheten<br />
av att ha varit placerad var inte något<br />
man alltid ville berätta om. Att ha<br />
vänner som man kunde dela dessa<br />
erfarenheter med var viktigt.<br />
”Ja jag skulle vilja träffa andra<br />
personer som var i liknade situationer.<br />
Alltså andra tjejer och<br />
killar. Man känner sig ganska<br />
ensam med allting ibland, att det<br />
bara är jag. För att nu när jag<br />
bor i X-stad och har träffat nya<br />
vänner här så det av mitt tidigare<br />
liv det är inte sånt jag vill berätta<br />
här.”<br />
Råd och stöd för ett självständigt liv<br />
Som tidigare har nämnt efterfrågade<br />
de unga stöd i praktiska frågor. De<br />
menade att det var så mycket man<br />
behöver kunna för ta sig fram och<br />
navigera i samhället. En av ungdomarna<br />
efterfrågade en kurs i att<br />
klara sig själv efter vården. Det hade<br />
han önskat sig för att bättre klara av<br />
vardagen från stort till smått:<br />
”Ja, jag skulle gärna se att det<br />
fanns en, en sån här typ livs…<br />
utbildning liksom, på nåt sätt.<br />
Nån, nån sorts livs… kurs liksom<br />
där man får lära sig allt från<br />
deklarering till hur det funkar<br />
med elräkningar och vad är, vad<br />
är räntan på ett lån och såna grejer<br />
liksom, vad har man för, vad<br />
finns det för föreningar man ska<br />
gå med i när man bor i hyresrätt,<br />
jag menar hyresrättsföreningen<br />
gick jag med i nu för, för tre<br />
månader sen, jag visste inte ens<br />
om att den fanns innan liksom.<br />
Och jag menar, hur viktigt är det<br />
med det liksom, sånt och ja, men,<br />
alltså när ska man kasta en disktrasa<br />
och… Alltså, det är så jäkla<br />
mycket som liksom inte, som man<br />
inte får på nåt sätt. ”(Gunnar).<br />
Att få tillgång till stöd och hjälp från<br />
någon professionell<br />
Det var ett flertal unga som beskrev<br />
sig själva som ensamma och övergivna<br />
utan något känslomässigt stöd.<br />
De beskrev sin vardag i termer av<br />
otrygghet, att de hade ångest och att<br />
de bar på en känsla av att vara lämnade<br />
och övergivna. Några uttryckte<br />
besvikelse över socialtjänsten och<br />
över att deras socialsekreterare, som<br />
under placeringen hade varit involverade<br />
på olika sätt, inte hörde av<br />
sig efter att vården hade upphört.<br />
För dem var de konstigt att de inte<br />
slog en signal på telefonen bara för<br />
att fråga hur de mådde och hur de<br />
klarade sig i sitt nya liv.<br />
”Jag har ju sett ganska mycket<br />
hemska saker och… Jag trodde<br />
att det kom automatiskt att man<br />
skulle få förfrågan om det var<br />
FAMILJEVÅRDSGRUPPEN I JÖNKÖPING<br />
Konsulentstödd familjehemsverksamhet för barn och ungdomar<br />
Kontakta oss gärna! Tfn: 036-16 00 30, 036-16 90 30, E-post: fvg@familjevardsgruppen.se<br />
eller besök vår hemsida www.familjevardsgruppen.se<br />
Familjehemmet 4-2012 9