Stenungsunds Sportfiskeklubb - Medlemstidningen Vaket
Stenungsunds Sportfiskeklubb - Medlemstidningen Vaket
Stenungsunds Sportfiskeklubb - Medlemstidningen Vaket
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Årgång 29<br />
Nummer 2, 2006<br />
Sidan två<br />
Ordföranden har ordet<br />
Säveån<br />
Ett vatten i förändring<br />
Fiskevårdsgruppen<br />
Stenungsund och havsöringen<br />
Havsöringsfiske<br />
Strandön på västkusten<br />
Debatt<br />
Inlägg om etik och dragrodd<br />
Tio frågor<br />
Ingmar Gabrielsson<br />
VAKET<br />
M e d l e m s t i d n i n g f ö r<br />
S t e n u n g s u n d s S p o r t f i s k e k l u b b<br />
Extra salt<br />
Stormfåglar, pilkar och<br />
vrakfiske på 70 distans
2 sidan<br />
För sex år sedan när jag tog på<br />
mig ordförandeskapet i SSFK var<br />
klubben organiserad i sektioner.<br />
Vi konstaterade att sektionerna,<br />
framför allt i brist på ledare, inte<br />
fungerade. Styrelsen beslöt då<br />
att formellt lägga ned dessa tillsvidare.<br />
Man beslöt också att<br />
klubben åtminstone kortsiktigt<br />
skulle drivas av styrelsen. För att<br />
klara detta utvidgades styrelsen<br />
till 10 ordinarie ledamöter och två<br />
suppleanter. Genom denna åtgärd<br />
centraliserades verksamheten. Med<br />
facit i handen kan man konstatera<br />
att detta sätt att sköta klubben<br />
misslyckades. Vi hamnade i ett läge<br />
där ingenting föreslogs, hände eller<br />
gjordes utan styrelsens initiativ<br />
och/eller medverkan.<br />
Problemet är inte att få medlemmarna<br />
att ställa upp och arbeta.<br />
Det är mycket enkelt att samla<br />
ihop tio man för att göra ett jobb.<br />
Problemet är att få några som är<br />
villiga att engagera sig, ansvara för,<br />
planera och genomföra aktiviteter<br />
och verksamheter. Det borde vara så<br />
att ingen funktionär i klubben skall<br />
ha mer än en funktion/aktivitet att<br />
sköta per år. Tänkt om vi kunde<br />
få trettio fyrtio av våra trehundra<br />
medlemmar att ta ansvar för ett<br />
enda litet klubbprojekt per år. Då<br />
skulle alla problem vara lösta. Min<br />
åsikt är också att styrelsen främsta<br />
uppgifter skall vara att ansvara för<br />
ekonomi/administration, policyfrågor,<br />
generella föreningsfrågor<br />
samt externa kontakter. Resten av<br />
verksamheten skall komma från<br />
medlemmarna.<br />
Styrelsen har konstaterat att om<br />
klubben skall överleva på sikt finns<br />
det bara ett sätt att arbeta. Klubb<br />
arbetet måste framgent initieras,<br />
drivas och genomföras av medlemmarna<br />
inte av styrelsen. Uppgifter<br />
måste delegeras och spridas<br />
ut på så många som möjligt. Vi<br />
måste åter igen dela in oss i sektioner<br />
och arbets/intresse grupper.<br />
Dessa grupper kan vara såväl<br />
permanenta som tillfälliga. I år har<br />
följande embryon till sektioner<br />
och grupper bildats; Fiskevård,<br />
Ungdomssektion, Fisketillsyn,<br />
Klubbintendenter och <strong>Vaket</strong>/<br />
Hemsida redaktion. En arrangörsgrupp<br />
borde snarast bildas som tar<br />
tag i klubbmöten och fiskeresor.<br />
Själv skulle jag gärna vara med i<br />
en opinionsgrupp som sysslar med<br />
fiskeripolitik och fiskeetiska frågor.<br />
Om vi inte engagerar oss snarast<br />
i dessa frågor lär det inte finnas<br />
något sportfiske i framtiden. Om<br />
du har idéer om ytterligare grupper<br />
eller vill aktivt delta i någon av de<br />
befintliga kontakta gruppledarna<br />
eller någon i styrelsen.<br />
Klubben står inför ett vägval skall<br />
den engagera sig i en mängd olika<br />
aktiviteter som den gjort hittills,<br />
skall den endast tillhandahålla<br />
fiskevatten för sina medlemmar<br />
eller skall vi sakta låta den dö. För<br />
att inte det tredje alternativet skall<br />
bli verklighet måste vi satsa mycket<br />
mer på ungdomsverksamheten än<br />
vi gör i dag och för att kunna göra<br />
det måste vi ha ledare.<br />
Det är du som bestämmer hur<br />
klubben skall se ut i framtiden. Hör<br />
av dig med idéer. Själv kommer jag<br />
att fortsätta engagera mig i klubbarbetet<br />
men kommer att avgå<br />
som ordförande i och med nästa<br />
årsmöte.<br />
Ha en bra dag, Gösta<br />
Ordförande & ansvarig utgivare<br />
Gösta Bring<br />
0303-81857<br />
bring.gosta@telia.com<br />
Besöksadress<br />
Göteborgsvägen 2<br />
Postadress<br />
Box 272<br />
444 24 STENUNGSUND<br />
Postgiro<br />
23 17 71 - 7<br />
Hemsida<br />
http://www.ssfk.info<br />
<strong>Vaket</strong><br />
Årgång 29<br />
Nummer 2 2006<br />
Redaktion<br />
Johan Borgström<br />
Gösta Bring<br />
Mikael Båth<br />
Svante Hultengren<br />
Adress för <strong>Vaket</strong><br />
Mikael Båth<br />
Pontus Wiknersgatan 1<br />
411 32 GÖTEBORG<br />
vaket@ssfk.info<br />
Text: Gösta Bring
Omslagsbild<br />
Dan Skogberg<br />
fiskar vid Gule<br />
rev 2005.<br />
Foto<br />
Krister Olausson<br />
Tore Ottosson<br />
Vår vän, redaktör, styrelseledamot<br />
och mångåriga klubbmedlem<br />
Tore Ottosson avled<br />
lördagen den 9 september<br />
vid en ålder av 57 år. Tore låg<br />
medvetslös fram till sin död<br />
efter den trafikolycka han var<br />
inblandad i den 22 augusti.<br />
Tore kommer att saknas av<br />
många då han var mycket aktiv<br />
inom sportfisket och utan<br />
tvekan en av de kunnigaste<br />
inom området.<br />
Svante Hultengren<br />
Under hösten har Svante,<br />
som äger Naturcentrum<br />
i Stenungsund, blivit ny<br />
redaktionsmedlem. Svante<br />
kommer inledningsvis främst<br />
att fungera som teknisk backup<br />
för att säkerställa att vår<br />
tidning kan komma ut även i<br />
framtiden.<br />
Utgivningsdatum<br />
<strong>Vaket</strong> har fått nya utgivningsdatum<br />
för att ge redaktionen<br />
bättre pressläggningsperioder.<br />
Det första numret kommer på<br />
vårkanten och det andra ett<br />
tag före jul. Du skickar ditt<br />
material som vanligt enligt<br />
adressen till vänster.<br />
<strong>Vaket</strong>, Nummer 006<br />
2<br />
4<br />
6<br />
8<br />
10<br />
12<br />
20<br />
22<br />
24<br />
26<br />
27<br />
28<br />
Ledare Gösta Bring<br />
Ordföranden har ordet<br />
Notiser och program Redaktionen<br />
Information och händelser i klubben<br />
Fiskevårdsgruppen Richard Torkar<br />
vandring och lek<br />
Strandön Joakim Olsson<br />
Havsöringsfiske på västkusten<br />
Magnus fiske Magnus Örberg<br />
Magnus skriver om sommarens fiskeäventyr<br />
Säveån Johan Borgström och Mikael Båth<br />
Öringfiske i ett riktigt vackert strömvatten<br />
Havsfiske Krister Olausson<br />
Gule rev och stormfåglar<br />
Debatt Anders Blom<br />
Svar på tal om dragrodd<br />
Debatt Mikael Båth<br />
Ett skämt fiske<br />
Tio frågor Robert Etander<br />
Denna gång intervjuas Ingmar Gabrielsson<br />
Klubbfunktionärer 2006 Redaktionen<br />
Dom som har hand ôm èt<br />
Galleriet Magnus Örberg<br />
Funäsdalen<br />
index
notiser<br />
och program<br />
Lördagen den 4 november<br />
Familjedag vid Lysevatten klockan<br />
10:00 med avelsfiske, poängpromenad,<br />
korvgrillning och upptagning<br />
av båtarna. Detta är utan<br />
tvekan en av de trevligare träffarna<br />
vi har inom föreningen och vi<br />
rekommenderar verkligen alla som<br />
inte varit med tidigare att boka in<br />
denna dag i kalendern. (De som har<br />
varit med tidigare har också redan<br />
bokat in dagen i kalendern.)<br />
Lördagen den 11 novembar<br />
Avelsfiske i Krokevatten. Samling<br />
vid parkeringen klockan 10:00.<br />
Har du inte besökt Krokevatten<br />
tidigare är detta ett utmärkt tillfälle<br />
för att lära sig vägen och få bra tips<br />
från dem som kan vattnet sedan<br />
tidigare.<br />
Torsdagen den 8 februari<br />
Årsmöte i klubblokalen. Mötet<br />
börjar klockan 19:00 som vanligt<br />
och alla medlemmar som vill vara<br />
med och bestämma om föreningens<br />
framtid är hjärtligt välkomna.<br />
Kallelse skickas ut i god tid före<br />
årsmötet till alla medlemmar.<br />
Lördagen den 10 februari<br />
Familjepimpel på Ålevatten i samarrangemang<br />
med Anråseåns FVO<br />
och STtidningen. Mer detaljer om<br />
denna dag kommer senare på vår<br />
hemsida.<br />
Torsdagen den 29 mars<br />
Klubbmöte klockan 19:00 i klubblokalen.<br />
Det kompletta programmet<br />
presenteras på vår hemsida så<br />
fort detta är fastställt.<br />
Lördagen den 14 april<br />
Havsöringsfiske för juniorerna.<br />
Alla samlas vid klubblokalen<br />
klockan 10:00 för vidare transport<br />
ut till fiskeplatsen. Vi fiskar sedan<br />
fram till klockan 14:00. För att<br />
delta krävs föranmälan till Krister<br />
Olausson på telefon 0300776 048<br />
så tidigt som möjligt.<br />
Tisdagen den 1 maj<br />
Familjedag vid Lysevatten med utsättning<br />
av yngel från avelsfisket i<br />
november. Båtisättning, korvgrillning<br />
och poängpromenad. Samling<br />
på stranden klockan 10:00.<br />
Som vanligt finns det helt aktuella<br />
programmet på vår hemsida och på<br />
anslagstavlan hos Björns i Stenungsund.<br />
FISKE - FISKEKORT - VAPEN - AMMUNITION<br />
BÅTUTHYRNING - FRITIDSKLÄDER<br />
Medlemmar i SSFK har<br />
15% RABATT!<br />
-SSFK’s Anslagstavla!<br />
-Vi har SSFK-gästfiskekort hos oss!<br />
-Det senaste skvallret!<br />
-Heta tips!<br />
-Fiskeprylarna Du bara måste ha!<br />
-Båturhyrning med hemliga kartor!<br />
-Alla sorters beten, vad Du än fiskar<br />
med!<br />
-Storfiskregistrering gör Du hos oss!<br />
-Kläderna som håller Dig varm och torr!<br />
-Glöm inte medlemskortet!<br />
Text: Redaktionen
Gösta Bring, Stenungsund,<br />
tilldelas Sportfiskarna Västs högsta<br />
förtjänsttecken i silver.<br />
Gösta Bring gjorde, genom sitt<br />
arbete inom petrokemin, många<br />
tjänsteresor till Island där han tidigt<br />
kom i kontakt med laxfisket.<br />
Gösta är en inbiten sportfiskare som,<br />
tillsammans med fiskeprofessorn<br />
Hultberg, fiskar mycket i våra<br />
sjöar, i Västerhavet och i Norge.<br />
Bl a så har Gösta tagit en 6 kilos lax<br />
på lättspinn i Anråseån i <strong>Stenungsunds</strong><br />
kommun.<br />
Gösta kom med i <strong>Stenungsunds</strong><br />
SFK 1979 och var under åren<br />
198084 ledare för klubbens havsfiskesektion,<br />
därefter har han varit<br />
fritidsgruppledare, studieledare och<br />
från 2001 ordförande i klubben.<br />
Gösta är en lugn och eftertänksam<br />
person med ett mycket starkt<br />
engagemang i miljö och fiskevårdsfrågor.<br />
Han har alltid värnat om<br />
Hakefjorden och det var naturligt<br />
för honom att engagera sig i åtta<br />
fjordarprojektet, där han är en av<br />
de drivande krafterna.<br />
Gösta har genom sitt utåtriktade<br />
arbete för sportfisket i <strong>Stenungsunds</strong><br />
kommun skapat mycket goda<br />
kontakter med kommunledningen<br />
vilket många gånger har gynnat<br />
sportfisket i kommunen. Gösta<br />
har också mycket goda kontakter<br />
med olika miljö och fiskevårdssammanslutningar<br />
bl.a. då Svenska<br />
Naturskyddsföreningen.<br />
Gösta är en av dem som deltar i och<br />
sköter den fiskodlingsverksamhet<br />
som <strong>Stenungsunds</strong> SFK bedriver.<br />
Gösta är ett föredöme för en klubbsportfiskefunktionär<br />
då han med<br />
liv och lust ger sig in i debatten<br />
om sportfiskets framtid, inte bara i<br />
klubben utan också i distriktet och<br />
framför allt i förbundet genom att<br />
medverka vid årsmöten, kongresser<br />
och andra sammankomster.<br />
Det är sportfiskare som Gösta som<br />
gör att vi kan fortsätta att tro på<br />
sportfisket i det här landet och<br />
framförallt då i det här distriktet.<br />
Det är med stor glädje vi idag<br />
tilldelar dig, Gösta, distriktets högsta<br />
utmärkelse, förtjänsttecknet i<br />
silver.<br />
20060426<br />
Owe Ohlsson, Ordförande<br />
Sportfiskarna Väst<br />
Kallelse till årsmötet<br />
2007 skickas ut till alla<br />
medlemmar separat.<br />
<strong>Vaket</strong>, Nummer 006<br />
Välkommen<br />
till<br />
Ammarnäs!<br />
Flugfiskarens paradis är kanske att ta i,<br />
men ett av Sveriges absolut bästa<br />
fiskeområden kan vi erbjuda.<br />
Kombinationen av STF-vandrarhem,<br />
Wärdshus och Fiskecentrum, på ett och<br />
samma ställe, ger dig en bekväm tillvaro i<br />
Ammarnäs, om du så önskar.<br />
Hos oss finns möjlighet att laga mat,<br />
tvätta, duscha, äta på Wärdshuset, köpa<br />
fiskekort och en massa andra saker som<br />
gör livet gôtt att leva.<br />
Vill du inte bo på vandrarhemmet ordnar<br />
vi gärna en stuga åt dig och dina vänner<br />
eller varför inte ta med hela familjen?<br />
Vi erbjuder förstklassigt fiske efter öring,<br />
harr och röding. Sjöar och strömvatten i<br />
mängd ger dig massor med alternativ.<br />
Vandra ut över fjällvidderna eller parkera<br />
en bit från vattnet, det är du som väljer.<br />
Ring oss på telefon 0952-60200<br />
Ulf och Bodil<br />
5
6<br />
vandring och lek<br />
Under våren och sommaren har undertecknad,<br />
tillsammans med Kenneth Henriksson, varit<br />
på några turer längs våra åar i <strong>Stenungsunds</strong><br />
kommun. Att få följa med Kenneth har varit<br />
mycket intressant tack vare hans otroliga<br />
kunskaper om havsöringens ekologi. Samtidigt<br />
har han visat mig platser som jag trodde var<br />
helt omöjliga för havsöringen att överleva på,<br />
men som likväl visade sig hysa stora mängder<br />
årsyngel. Under sommaren började en plan<br />
utformas för hur vi ska kunna utveckla<br />
biotoperna för havsöring i vår kommun.<br />
Märkligt nog är det mycket små åtgärder som<br />
behövs för att på kort sikt kunna ge havsöringen<br />
en betydligt större chans att leka.<br />
Åtgärderna har vi diskuterat främst med Niclas<br />
Åberg (Svenska Naturskyddsföreningen), som<br />
nyligen tillsammans med ett antal partners<br />
(bland andra SSFK) fått sig tilldelat en större<br />
pott pengar för att förbättra havsöringens<br />
möjligheter att nå åarnas lekområden i<br />
Stenungsund kommun. I augusti var vi, Niclas,<br />
Kenneth och jag, och tittade<br />
på flera åar för att prioritera<br />
behoven av åtgärder. Det mesta<br />
av arbetet för SSFK:s räkning<br />
kommer att ske under 2007. I år<br />
har Niclas haft gott om händer<br />
till sin hjälp, främst från personal<br />
på Mariagården i Stenungsund.<br />
Givetvis så finns det alltid, för<br />
den intresserade, möjligheter<br />
att bistå Fiskevårdsgruppen och<br />
Niclas (mer information nedan).<br />
I korthet har följande saker<br />
utkristalliserat sig under våra<br />
diskussioner och turer längs åarna<br />
i Stenungsund.<br />
Den raserade gångbron vid Mariagården är ett effektivt vandringshinder idag.<br />
fiskevårdsgruppen<br />
Först och främst finns det ett<br />
mycket allvarligt vandringshinder i Stenunge<br />
å vid Mariagården (nära industrirakan).<br />
Vandringhindret består av en enkel<br />
promenadbro som rasat över ån och som<br />
tillsammans med diverse skräp effektivt satt<br />
Text & foto: Richard Torkar
stopp för havsöringens lekvandring (se foto).<br />
Tidigare har havsöringen kunnat ta sig vidare<br />
upp i åsystemet, men det är tveksamt om den<br />
klarat det i år. Detta prioriterades som viktigast<br />
att åtgärda under augustiseptember.<br />
Likaså behöver fisksteget vid industrirakan<br />
(nära OK bensinstation) förstärkas så att det<br />
håller permanent. Om så inte sker finns det på<br />
sikt risk för att havsöringen får problem att ta<br />
sig förbi till åns övre delar och lekplatser.<br />
Ovanstående uppgifter har ansetts vara<br />
viktigast i år. Utöver dem fanns ytterligare<br />
några saker som bedömdes kunna genomföras<br />
under 2006. För det första borde lekgrus<br />
och sten placeras ut i de övre delarna av<br />
Munkerödsbäcken, som får anses ha idealiska<br />
förhållanden för havsöringsreproduktion (se<br />
foto). Dessutom kommer förhoppningsvis flera<br />
galler i vägtrummor att tas bort i Nösnäsbäcken<br />
och Solrosbäcken (för det krävs emellertid<br />
tillstånd).<br />
Munkerödsbäcken med sina lekbottnar.<br />
<strong>Vaket</strong>, Nummer 006<br />
Täta galler stoppar fiskens möjlighet att vandra tilll lekbottnarna.<br />
De två små bäckarna är en onyttjad potential<br />
för havsöringens reproduktion. Båda har vatten<br />
hela året enligt de boende i området, men<br />
havsöringen hindras att gå upp i bäckarna och<br />
leka av några märkliga konstruktioner i början<br />
och slutet av flera vägtrummor (se foto). Gallren<br />
samlar upp smågrenar och annat skräp, som<br />
täpper till trumman och effektivt hindrar en<br />
havsöring att ta sig igenom. Genom att minska<br />
antalet stänger i gallren, alternativt ta bort dem<br />
helt, så kommer vi att öppna bäckarna för<br />
havsöring igen.<br />
I korthet är ovanstående ungefär vad som bör<br />
ha hunnits med i år. Under 2007 kommer en<br />
satsning att genomföras på att lägga ut sten och<br />
lekgrus i flertalet åar och bäckar i kommunen.<br />
Då kommer medlemmarnas hjälp att behövas!<br />
Intresserade får gärna anmäla sig till Niclas eller<br />
mig (se telefonnummer nedan) så vi kan starta<br />
upp verksamheten direkt utan att behöva jaga<br />
folk. Ett flertal har lovande nog redan hört av<br />
sig!<br />
Richard 0706 840 845<br />
richard.torkar@gmail.com<br />
Niclas 0304 678 308<br />
laxakungen@spray.se<br />
Richard
havsöring<br />
vid strandön<br />
Det var på långfredagen i våras, som jag och<br />
Lucas tog oss iväg för att möta upp Krister<br />
Olausson, hans fru och deras barn, Liv och<br />
Karl. Krister skulle visa oss hur man fiskar<br />
havsöring.<br />
Krister är veteran på havsöringsfisket kring<br />
Stenungsund och vi hade stora förhoppningar<br />
om ett lyckat fiske. Med Krister följde Jonas<br />
Sandahl, en kille från Orust, som också var<br />
sugen på att fånga sin första havsöring. Krister<br />
tog hjälp av sin kompis, Henrik, som kände<br />
till området där vi skulle fiska. Destinationen<br />
var Strandön vid Ljungskile. Vi hämtade upp<br />
Henrik vid Laxens hus och han visade oss<br />
vägen till Strandön där vi tog på oss vadare och<br />
riggade spöna.<br />
Första kontakten med fisk får Kristers son Karl.<br />
Trodde han, för det visade sig att det var en<br />
tångruska. Ingenting händer på en halvtimma<br />
och vädret blir bara sämre så vi flyttar oss till<br />
den bästa viken på där Henrik redan har stått<br />
en stund. Jag och Lucas går försiktigt ut i viken.<br />
Krister varnar oss för att inte börja där det är<br />
djupare, eftersom fisken kan stå väldigt grunt<br />
och långt inne. Men han pratar för döva öron<br />
Joakim drillar havsöring och resultatet kan ses på nästa sida.<br />
och jag och Lucas ställer oss mitt<br />
i viken nästan intill varandra.<br />
Och på något konstigt sätt fastnar<br />
linorna som vanligt i varandra<br />
när vi fiskar och jag får reda ut<br />
trasslet. Samtidigt börjar himlen<br />
att klarna och vinden avtar.<br />
När jag äntligen är klar så flyttar vi<br />
långt ifrån varandra och jag börjar<br />
mata kast. Efter ett tag går allting<br />
som på räls och jag drömmer mig<br />
bort. Och självklart kommer hugget<br />
just då! Först känner jag bara<br />
att det tar stopp vid intagningen,<br />
men jag reagerar inte. När linan<br />
börjar dras ut fattar jag. Jag ropar:<br />
”Fisk!”, och klipper till med ett mothugg.<br />
Från andra sidan viken skriker Lucas:<br />
– Härligt Jocke, härligt!<br />
ungdomsgruppen<br />
Öringen drar inte särskilt mycket utan rullar<br />
precis under ytan. Jag försöker hitta någonting<br />
att stå på då jag har vatten upp till bröstfickan<br />
på vadarna. Jag hittar en sten att ställa<br />
mig på och känner mig lite bekvämare. När<br />
fisken börjar tröttna går jag mot Krister, som<br />
Text: Joakim Olsson Foto: Benny Larsson
står vid stranden för att landa<br />
den. Öringen har fortfarande<br />
mycket krafter kvar och varje<br />
gång jag får in den mot land<br />
drar den ut igen. På tredje försöket<br />
får Krister tag i den, drar<br />
upp den på stranden och tar<br />
loss flugan. Han uppskattar<br />
den till 1,31,4 kilo.<br />
Efter en kort posering inför<br />
kameran låter jag den långsmala<br />
besan gå tillbaka och<br />
den simmar majestätiskt ut på<br />
djupet. Lucas, som ännu inte<br />
fått någon havsöring, är lite<br />
sur då jag redan har fått fem<br />
och han säger lite skämtsamt:<br />
– Får du en till så slår jag dig!<br />
Jag skrattar och sätter mig för<br />
att fika och prata med Krister<br />
och de andra. Här och där ser<br />
vi vak, men alla är utom kasthåll.<br />
Efter fikat och en översyn<br />
av tafsen efter fajten går jag<br />
tillbaka ut i viken. Nu är det<br />
nästan klart på himlen och<br />
sporadiska pålandsvindar.<br />
Vattnet är emellanåt spegelblankt<br />
och det är nästan<br />
svettigt i vadarna. Jag fortsätter<br />
att kasta inåt land enligt<br />
Kristers uppmaning. Och<br />
strax efter jag gått ut kommer<br />
nästa havsöring. Smack!<br />
Fisken hoppar i hugget och jag<br />
ser den innan jag känner den.<br />
Mothugg! Den här öringen<br />
är lite mindre men kämpar<br />
nästan mer.<br />
Jag ropar till Lucas att jag har<br />
fisk och han ser verkligen ut<br />
att vilja slå mig. Han ändrar<br />
sig tydligen och kommer ut<br />
i vattnet för att hjälpa mig.<br />
<strong>Vaket</strong>, Nummer 006<br />
Öringen är lätt att håva och<br />
vi går iland med fisken för en<br />
snabb fotografering. Fisken är<br />
så fin att jag inte vill släppa<br />
den. Jag vill hålla den för alltid,<br />
men en stund senare simmar<br />
även denna besa iväg med en<br />
rejäl snärt med stjärtfenan. Jag<br />
följer den med blicken tills den<br />
försvinner och går sedan upp<br />
och sätter mig, medan Lucas<br />
gör allt han kan för att få en<br />
öring. Sedan den här dagen<br />
har Lucas kallat mig ”besan”.<br />
För första gången under dagen<br />
greppar Krister spöet och visar<br />
sina ”superflugor”, som han<br />
har fått så mycket fisk på att<br />
dom är slitna man ser knappt<br />
mönstret. Han säger:<br />
– Såhär ser äkta havsöringsflugor<br />
ut!<br />
Han knyter en på tafsen och<br />
går ut i vattnet. Jag tänker<br />
tillbaka på öringarna och de<br />
sköna fajterna. Efter en halvtimma<br />
kommer Krister tillbaka<br />
och säger att vi nog skall<br />
tänka på att flytta på oss. Sagt<br />
och gjort, vi tog vårt pick och<br />
pack och gick till nästa vik.<br />
Där blåste det nästan kuling<br />
och det var stört omöjligt att<br />
kasta.<br />
Till slut skulle Krister ”bara<br />
testa den sista viken”, som<br />
han sa var bra, men han fick<br />
ingenting där heller. Så vi gav<br />
upp, packade ihop och gick<br />
tillbaka till bilarna. Det var en<br />
skön dag med trevligt sällskap,<br />
fin natur och havsöringar.<br />
Skitfiske på er!<br />
Joakim
från kenya till sörfors<br />
Efter en lång vinter och svår längtan att få<br />
komma ut på riktigt fiske kom jag äntligen i<br />
väg på säsongens första fiskeresa. Tillsammans<br />
med ett gäng jobbarkompisar begav jag mig av<br />
upp till Funäsdalen.<br />
Vi hade tajmat in resan med sommarens första<br />
riktiga värme. Efter att ha suttit instängd på ett<br />
kontor i ett år kändes det befriande att befinna<br />
sig i lugnet som bara fjäll och strömmande<br />
vatten kan erbjuda. Mest tid tillbringade vi vid<br />
Funäsån där ett antal mindre öringar fångades,<br />
men inte någon av de där baddarna som simmar<br />
omkring i mina drömmar. Som flugfiskare får<br />
jag skylla på att vattentemperaturen kanske inte<br />
var rätt, kläckningarna hade inte kommit igång<br />
eller något annat. Bara jag slipper erkänna att<br />
jag helt enkelt inte är tillräckligt bra. En dag tog<br />
vi oss upp på fjället för att prova lyckan i några<br />
av alla hundratals tjärnar som finns där.<br />
I ett tjärn, som var lika stor som en halv fotbollsplan,<br />
fångade Jörgen resans största öring. Det<br />
var en fantastisk öring på knappt ett kilo.<br />
På hemvägen vandrade vi över en ås där vi<br />
stannade till för att på avstånd betrakta ett litet<br />
tjärn. Hittills hade vi knappt sett ett vak på hela<br />
resan men i detta lilla tjärn plaskade det som i<br />
värsta gäddvassen. I denna lilla göl upplevde jag<br />
ett riktigt drömfiske, som man annars bara läser<br />
om i fisketidningar.<br />
Knubbiga öringar i Kenya?<br />
När den efterlängtade semestern<br />
äntligen började styrde jag och<br />
min sambo kosan mot mitt hemland,<br />
Norrland. Vi tog omvägen<br />
via Afrika och åkte ut på savannen<br />
för att titta på alla konstiga djur<br />
som finns där. Efter vistelsen i<br />
Kenya kunde jag konstatera att<br />
den gemene fiskaren i Kenya står<br />
inför helt andra problem än vad vi<br />
är vana vid i våra svenska vatten.<br />
magnus fiske<br />
Två veckor senare stod vi på Arlanda igen med<br />
bubblande magar och kunde fortsätta våran<br />
färd mot Norrland. Vi gjorde ett stopp i Hälsingland<br />
där mina föräldrar har en sommarstuga.<br />
Där kunde jag bara konstatera att jag föredrar<br />
den svenska grillmaten framför afrikansk husmanskost.<br />
Fisket i Hälsingland hör nog inte till det riksbekanta.<br />
Nästan överallt finns bäckar och åar<br />
som är fulla med fisk. Och som överallt annars<br />
i Norrland köper man fiskekortet till dessa<br />
bäckar/åar på Statoil eller hos en gammal gubbe<br />
bredvid ån. Priset ligger oftast kring den hutlösa<br />
summan av femtio kronor.<br />
I två dagar var vi vid det lilla samhället Bergsjö<br />
och fiskade. Eftersom det inte hade regnat<br />
på hela sommaren var det knappt att det rann<br />
något vatten alls i ån och jag var lite skeptisk till<br />
om där fanns någon fisk. Men visst fanns det<br />
fisk. Och gott om det som det verkade. Man<br />
behövde bara lägga ut flugan och så small det<br />
på en harr direkt.<br />
10 Text: Magnus Örberg Foto: 1.Stefan Whålander, 2-3 Magnus Örberg
Tre världar hemma<br />
Resan gick sedan vidare upp till byn Sörfors<br />
utanför Umeå där jag vuxit upp. I dessa trakter<br />
finns mer fiskeställen än det finns sandkorn i<br />
Sahara, det var bara att välja. Vi valde Öreälven.<br />
Vi samlade ihop ett kompisgäng och satte oss i<br />
bilen för att köra upp till samhället Bjurholm.<br />
Bjurholmarna har alltid gått mot strömmen så<br />
här sålde man fiskekorten på UnoX och tog<br />
sextiofem kronor. Öreälven bjöd på ett semesterfiske<br />
av världsklass. Det blev lika mycket korvgrillning<br />
och bad som fiske – det bästa från tre<br />
världar. Även här var vattenföringen ovanligt<br />
låg, men precis som i Bergsjö högg harren hela<br />
tiden.<br />
Sista veckan av semestern satte vi oss i bilen och<br />
åkte upp till det mycket mer kända Ammarnäs.<br />
Ammarnäs behöver ingen närmare presentation<br />
här och alla vet att man åker dit för den extremt<br />
grova öringen. Vi hade hyrt en stuga i stugbyn.<br />
För min sambo var det en resa in i det okända<br />
i dubbel bemärkelse. Dels för att Norrlands inland<br />
på dessa bredgrader kan få en att känna av<br />
<strong>Vaket</strong>, Nummer 006<br />
lappsjukan som ingen annan plats jag besökt.<br />
Dels för att vi hade med det klassiska spelet<br />
Drakborgen som uppmanar deltagarna att bege<br />
sig in i en borg för att söka efter en skatt som<br />
vaktas av en drake. Utfallet blev som väntat <br />
ingen storöring för mig och Eva stötte på några<br />
illmariga troll och gick ett dramatiskt öde till<br />
mötes innan hon ens hittat skattkammaren.<br />
Även i Ammarnäs var vattenföringen extremt<br />
låg och jag skyller på att öringarna gått och<br />
gömt sig i någon djuphåla. Men vi hade ändå<br />
några underbara dagar där uppe. Även om inte<br />
öringen ville hugga så var inte harren sen att ta<br />
flugan när den blöttes i strömmen.<br />
Är det något jag har lärt mig i sommar så är<br />
det att harren alltid ställer upp även om vattenföring<br />
och väder inte stämmer.<br />
Slutligen vill jag passa på att tacka min sambo<br />
Eva för att hon följt med på alla fisketurer under<br />
semestern.<br />
Magnus<br />
11
1<br />
säveån<br />
Måste man gå över ån efter vatten? I vilket fall<br />
behöver man inte åka längre än till Lerums<br />
kommun och Säveån för att nå en bedårande<br />
ström med en egen, stationär öringstam. Men<br />
hurdana är förhållandena där och hur ser<br />
framtiden ut? En regnig höstdag gav sig <strong>Vaket</strong>s<br />
redaktion till platsen för ett samtal med två<br />
representanter för åns förvaltning. Det visade<br />
sig var långt ifrån självklart att fisket efter<br />
Säveåns brunöring kommer att överleva!<br />
Prognosen siade om uppehåll till kvällen, men<br />
när vi träffar Michael Bergström och Roland<br />
Eriksson vräker regnet ned. Vi spänner upp<br />
ett regnskydd och häller upp kaffet. Skogen<br />
och grönskan kring ån är imponerande<br />
kraftfull och vildheten ackompanjeras av<br />
ljudet från de brusande strömmarna. Ändå<br />
är det bara ett partre utsparkar bort till den<br />
lokala fotbollföreningen Floda IF:s anläggning,<br />
och ytterligare någon till E20. Sparkar man<br />
bollen åt andra hållet landar den på Banverkets<br />
dubbelspåriga järnväg!<br />
Michael är sekreterare i Floda sportfiskeförening<br />
sedan 1999, engagerad i klubbens fiskevårds<br />
öringfiske och laxtrappa<br />
Ovan ses en fin öring som precis skall återutsättas vid Floda.<br />
reportaget<br />
grupp och fiskevakt enligt<br />
ett rullande schema. Liksom<br />
undertecknad gjort, träffar man<br />
honom ofta på Tullängsbron<br />
vilken också är platsen för vårt<br />
möte. Roland är också medlem<br />
i föreningen och dess fiskevårdsgrupp.<br />
Därtill utgör han del av<br />
fiskevårdsgruppen för Säveåns övre fiskevårdsområde.<br />
Båda bor i kommunen och har stor<br />
kännedom om vattnet och förhållandena kring<br />
det.<br />
För att redogöra för de insatser som gjorts för<br />
att förbättra fisket och miljön vid Säveån erinrar<br />
de sig hur fisket förvaltades på sträckan mellan<br />
Floda och Hedefors, innan det nuvarande fiskevårdsområdet<br />
tog över.<br />
– Sträckan disponerades av SSG fram till<br />
1976, berättar de. Därefter sålde kommunen<br />
fiskekort och man hade ingen egentlig kontroll<br />
på fisket. Man kan nog i princip säga att<br />
sträckan var utfiskad. Det bedrevs en annan<br />
typ av fiske då och man tog inte hänsyn till hur<br />
mycket fisk ett vatten tålde att lämna ifrån sig.<br />
Text: Johan Borgström Foto: Mikael Båth (s15,16,19), Johan Borgström (s13) och Roland Eriksson (s12)
Strömvatten som Säveån bjuder ofta på magiska stunder i svinottan.<br />
I vilket fall hade det skett en<br />
kraftig nedgång av fisket. Så<br />
kontaktade Kristian Pedersen<br />
vår förenings nuvarande<br />
ordförande, Staffan Gustrin,<br />
och man arbetade fram de<br />
nuvarande formerna för<br />
förvaltningen. 1976 bildades<br />
Floda sportfiskeförening.<br />
1987 och i regi av Säveåns övre<br />
fiskevårdsområde övertog man<br />
ansvaret för fisket på sträckan<br />
tillsammans med Stenkullens<br />
sportfiskeförening.<br />
Gradvisa förändringar<br />
Några akuta åtgärder vidtogs<br />
inte, men en gradvis förändring<br />
till det bättre skedde i och<br />
med en tilltagande uppmärksamhet<br />
för miljöfrågor och<br />
ett långsiktigt arbete. De<br />
ansvariga föreningarna har<br />
tillsammans 15 kort per dygn<br />
(fem till Flodaföreningen och<br />
<strong>Vaket</strong>, Nummer 006<br />
tio till Stenkullens) för sina<br />
cirka 150 medlemmar. Båda<br />
föreningarna har väntelistor för<br />
nya medlemmar och prioriterar<br />
boende i kommunen. Flodaföreningen<br />
har ungefär 50<br />
medlemmar och Stenkullens<br />
sportfiskeförening cirka 100.<br />
Till allmänheten säljs tolv<br />
kort till den övre sträckan<br />
och åtta kort till den nedre<br />
fram till första juli. Därefter<br />
är antalet kort inte begränsat<br />
och korten gäller då för hela<br />
fiskesträckan.<br />
– 87/88 var inget vidare fiske,<br />
erinrar sig Michael, men<br />
därefter har det varit helt OK.<br />
Danicakläckningarna under<br />
de tre första åren av nittiotalet<br />
var bra till exempel.<br />
Med det illustrerar han hur<br />
svårt det är att egentligen<br />
veta hur mycket fisk och som<br />
finns eller funnits i ån liksom<br />
hur god tillgången på insekter<br />
varit. Man har saknat undersökningsmaterial<br />
att referera<br />
till. Föränderliga förhållanden<br />
som vattentillgång och cykler<br />
för kläckande insekter kan<br />
plötsligt ge intrycket av godår<br />
även om både Roland och<br />
Michael verkar överens om att<br />
förhållandena var dåliga under<br />
åttiotalet.<br />
– I början av nittiotalet gjordes<br />
stödutsättningar av öring,<br />
berättar Roland. Vi har fisk<br />
gående i odlingar så vi har en<br />
genbank om något skulle gå på<br />
tok Vi har haft hjälp av Johan<br />
Höjesjö, som är ”fiskvetare”<br />
vid zoologen på Göteborgs<br />
universitet och medlem i vår<br />
förening. Han har hjälpt till<br />
vid fiskvårdsarbetet och bland<br />
1
annat gjort en inventering av nattsländearterna<br />
vid Floda reningsverk. Man måste dokumentera<br />
det som finns för att sedan kunna gå tillbaka<br />
och jämföra, så att man inte famlar i blindo.<br />
– Vid Floda centrum har vi skapat en<br />
referensyta på kanske 10 gånger tio meter där<br />
vi tog bort all växtlighet för att därefter notera<br />
förändringar, fyller Michael i och nämner en av<br />
ett otal mindre insatser som föreningarna ligger<br />
bakom.<br />
Skötseln av vattnet har inneburit restaurering av<br />
lekplatser genom att bära ut grus och strömsätta<br />
vattenpartier genom att lägga ut större stenar.<br />
Vidare att rensa ån från växtlighet och undersöka<br />
faunan i form av el och ”sparkfisken”<br />
(botten rörs upp för att fånga upp insekter och<br />
larver). Man har även fiskat ut en hel del gädda<br />
med hjälp av ryssjor. 2003 fångades en gädda<br />
på 12,1 kilo!<br />
– Nu sätter vi ut ryssjor vartannat år, berättar<br />
Roland. Att ta bort gäddorna helt är inte<br />
önskvärt, då beståndet av vitfisk förmodligen<br />
skulle öka istället.<br />
Intresset för fisket har konstant varit stort, men<br />
förhållandena har ändå krävt återhållsamhet.<br />
– Fiskare och klubbmedlemmar blev fler<br />
samtidigt som det blev svårare att få fiskekort.<br />
Vi har varit bakbundna, säger Michael och<br />
syftar förmodligen på att begränsningarna för<br />
att nå ett fiske av bättre kvalitet har gjort det<br />
mindre tillgängligt.<br />
– Vi begränsade antalet fiskare och mängden<br />
fisk som får tas upp. Inte så att all fisk ska gå<br />
tillbaks och att vi praktiserar ”Nokill” men<br />
nästan, förklarar Roland. Nu fungerar det bra.<br />
Exklusivt fiske för alla<br />
Fisket skulle kunna uppfattas som en<br />
sysselsättning för en liten utvald skara, som vill<br />
reportaget<br />
ha det för sig själv och som helst<br />
ser att inga öringar lämnar ån.<br />
Det sägs till exempel att öringen<br />
inte smakar särskilt bra om<br />
någon till äventyrs skulle få för<br />
sig att ta hem och laga till den<br />
eller om man tvingas avliva en<br />
skadad fisk. Ryktet verkar vara<br />
Michaels åsikt även om han ler lite urskuldande<br />
när vi ifrågasätter hans uppriktighet:<br />
– Öringen som fångas på sträckorna här uppe<br />
vid Tullängsbron smakar inte bra. Jag tycker<br />
inte det!<br />
Roland fyller i och förtydligar deras ståndpunkt<br />
för att undanröja alla tvivel:<br />
– Fisket ska vara tillgängligt för allmänheten,<br />
annars fyller det ingen funktion.<br />
Deras uppfattning om dagens fiske återger ett<br />
småskaligt, men rikt fiske i första hand med<br />
fluga. Som ett illustrerande exempel på de<br />
omväxlande förhållandena ån erbjuder erinrar<br />
sig Roland ett oåterkalleligt minne:<br />
– Vattennivån 1993, var rekordlåg. Fisken<br />
började inta sina sommarståndplatser och i<br />
kombination med kläckningen tog det fart. I<br />
höljan nedanför Tullängsbron vakade stor fisk<br />
överallt. Jag var som ett litet barn, visste inte<br />
vilken fisk jag skulle fiska på, fastnade med<br />
flugan i träden och gjorde alla möjliga misstag.<br />
Och fick inte nå’n!<br />
Båda förespråkar fiske med torrfluga.<br />
– Det är därför vi fiskar här, säger Roland med<br />
emfas.<br />
– De flesta platserna som är utmärkta på kartan<br />
är bra fiskeplatser även om vi förstås ofta har<br />
olika favoritställen, säger Michael.<br />
1 Säveån - ett vatten i förändring
Många besökare har under de<br />
senare åren vittnat om fångster<br />
av liten fisk och både Michael<br />
och Roland håller med om att<br />
det finns gott om liten öring<br />
i ån.<br />
– Dagar finns då man bara har<br />
sett stor fisk, säger Michael.<br />
Så de större finns där. Jag har<br />
till exempel tagit en på 60<br />
centimeter och ungefär två<br />
kilo, men normalfisken ligger<br />
mellan 30 och 37 centimeter.<br />
Den största fisken jag har tagit<br />
i år vägde 7 hekto – och det<br />
var en id!<br />
– Det finns mycket ung fisk<br />
i ån, men den växer, fortsätter<br />
Roland. Storöringen har vi här,<br />
men det krävs rejält med mat<br />
på ytan för att de ska lockas<br />
att stiga. Och konditionen på<br />
fisken här är i snitt bättre än i<br />
andra vatten som jag fiskar i.<br />
Enstaka öringar kring tre kilo<br />
har fångats.<br />
Just för att ta hänsyn till åns<br />
och öringens föränderliga<br />
förhållanden är fiskesäsongen<br />
i Säveån kort. Den börjar<br />
först 15:e maj och slutar 31:a<br />
augusti.<br />
– Vi är väldigt måna om våra<br />
yngel, förklarar Roland. Vi vill<br />
ge dem en chans innan folk<br />
vadar ut i lekplatserna. Att<br />
fisket stänger i slutet av augusti<br />
beror på att du då kan plocka<br />
allt för mycket fisk allt för<br />
enkelt samtidigt som vattnet<br />
oftast är alldeles för lågt.<br />
<strong>Vaket</strong>, Nummer 006<br />
Lång remisstid<br />
Fiskevårdsarbetet är förstås<br />
långsiktigt och sker med försiktighet.<br />
Michael förtydligar hur han<br />
ser på fiskevårdsområdets<br />
uppdrag:<br />
– Vi har sett det som vår uppgift<br />
att underlätta för öringen.<br />
Roland fortsätter:<br />
– Vi ska se till att det inte blir<br />
sämre.<br />
– Att behålla nivån …, fyller<br />
Michael i och verkar med det<br />
finna ord för ett av engagemangens<br />
viktigare syften.<br />
– 1995 skrevs ett första utkast<br />
till en fiskevårdsplan, berättar<br />
Michael. Den godkändes förra<br />
året.<br />
Det tog med andra ord tio<br />
år innan reglerande instanser<br />
som Svenska Naturskyddsföreningen<br />
och Länsstyrelsen<br />
granskat, kommenterat och<br />
Ett par fiskare nedströms Tullängsbron en fin junidag 2006.<br />
15
godkänt planen. Man anar hur de organiserade<br />
flugfiskeintresserade uppfattar sig som en liten<br />
marginell grupp, som måste träda varsamt men<br />
samtidigt enträget fram för att tillvarata sina<br />
intressen.<br />
– Det tog tid innan man till exempel hos<br />
SNF förstod att vi hade ett naturintresse. De<br />
såg kanske framför sig oförsiktiga arbeten<br />
med grävmaskiner, oljespill och sådant, säger<br />
Michael och ger intryck av att vara en smula<br />
luttrad.<br />
– Floda reningsverk släpper ut näring som<br />
nattsländorna drar nytta av medan de mer<br />
känsliga dagsländorna kläcker längre ned i ån.<br />
Nattsländorna tycks ha ökat utan åtgärd av den<br />
anledningen. Vi är kanske snart av med denna<br />
skillnad helt då det finns planer på att dra en<br />
tunnel ned till Ryaverken, men då riskerar vi bli<br />
av med vattnet också!<br />
– Mjörn och Sävelången tar upp mycket av<br />
andra eventuella föroreningar, fyller Michael i.<br />
Roland Eriksson, Johan Borgström och Michael Bergström i samspråk.<br />
Ingen av dem tycker att utsläppen<br />
från Floda reningsverk har inneburit<br />
några större problem.<br />
reportaget<br />
– En större risk är väl egentligen<br />
om det sker någon olycka<br />
under någon transport med<br />
långtradare eller tåg och det<br />
till exempel rinner ut diesel eller något annat<br />
giftigt i ån, menar Roland. Nu vill Banverket<br />
dessutom utöka antalet tågspår från två till fyra<br />
på sträckan mellan Floda och Lerum.<br />
Fiskevårdsplanens huvudsakliga syfte är att<br />
förbättra biotoperna i fyra olika områden vid<br />
ån. Vad gäller insektsproduktionen tvingas<br />
man förhålla sig till åns reglering i kraftverksdammarna.<br />
På sträckan mellan Floda och<br />
Hedefors finns två kraftverk, som påverkar<br />
flödena på fiskesträckan, Floda Centrum och<br />
Hillefors. Båda ägs av Lerum Energi.<br />
– De producerar inte ens 1 % av Lerums energiförbrukning,<br />
säger Roland.<br />
16 Säveån - ett vatten i förändring
Uppströms fiskesträckan<br />
påverkas flödena av ytterligare<br />
två kraftverk, Torskabotten<br />
vid Näs och Solveden mellan<br />
Mjörn och Sävelången.<br />
– De som jobbar för bolaget<br />
förstår ju inte det här,<br />
säger Michael, och syftar<br />
förstås på de grannlaga<br />
vattenförhållanden som skapar<br />
de bästa förutsättningarna för<br />
öringen och fisket efter den.<br />
– I slutet av nittiotalet kom<br />
automatreglering av kraftverkens<br />
dammluckor. I och<br />
med att de inte längre sköts<br />
manuellt har det inneburit<br />
ett mer ojämnt vattenflöde,<br />
vilket fisket är väldigt<br />
utsatt för, förklarar Roland.<br />
Regleringarna stör fisken och<br />
emellanåt sopar flödena till<br />
exempel bort insekterna eller<br />
också torrläggs larverna. Ser<br />
man frågan ur Naturskyddsföreningens<br />
synvinkel<br />
intresserar de sig gärna för<br />
småskalig vattenkraft, som<br />
alternativ energiförsörjning<br />
och då vinner öringfisket inte<br />
riktigt gehör. Det är förstås en<br />
fråga om att vi har olika synsätt<br />
och prioriteringsordningar.<br />
Kolahalvön i Säveån?<br />
Roland torgför en tanke som<br />
han egentligen inte ser som<br />
genomförbar i nuläget, men<br />
som på sikt kanske skulle vara<br />
av godo för fisket:<br />
– Om man tittar på hur<br />
de sköter öringfisket på till<br />
<strong>Vaket</strong>, Nummer 006<br />
exempel Kolahalvön, så har de<br />
viloperioder på sträckorna där<br />
man fiskat under ett par veckor.<br />
Fisken störs av en veckas fiske.<br />
Här skulle man kunna tänka<br />
sig att man fiskar exempelvis<br />
varannan dag, men så har det<br />
inte varit någon annanstans i<br />
Sverige.<br />
– Vi är inte mogna för det än,<br />
konstaterar Michael.<br />
– Genom historien har här<br />
byggts kvarnar och genomförts<br />
andra byggen som förändrat<br />
och påverkat miljön vid ån,<br />
säger Roland.<br />
Michael illustrerar också<br />
hur omständigheter man<br />
inte rår över påverkar<br />
förvaltningsuppdraget:<br />
– Ån är ju föränderlig.<br />
Stormen Gudrun förstörde ju<br />
en del fiskeplatser samtidigt<br />
som det bildades nya.<br />
Gradvis närmar vi oss frågan<br />
kring åns och strömmarnas<br />
framtid. Det i Västsverige unika<br />
fisket på en lokal öringstam i<br />
strömmande vatten riskerar<br />
att förändras. Ånyo har planerna<br />
på att bygga en laxtrappa<br />
vid det för laxen definitiva<br />
vandringshindret, Hedefors<br />
damm, och kraftstationen där<br />
väckts. Det har aktualiserats i<br />
projektet Natura 2000, som<br />
skapats för att tillvarata, bevara<br />
och utveckla särskilda<br />
och intressanta naturlokaler<br />
i EUländerna och via EU:s<br />
administration. Både Roland<br />
och Michael förefaller inta<br />
en förhållandevis avvaktande<br />
attityd till planerna, kanske<br />
för att undvika en onödig och<br />
fullkomlig konfrontation med<br />
förespråkarna för byggandet<br />
av laxtrappan. Likväl är de<br />
pålästa och deras ståndpunkt<br />
tydlig.<br />
– Jag är ganska kluven till den<br />
här frågan, men jag fiskar inte<br />
lax längre – det är dö’tråkigt!,<br />
säger Michael som om han<br />
helst skulle vilja skjuta hela<br />
frågan från sig.<br />
En i sammanhanget debatterad<br />
fråga är huruvida laxen, innan<br />
fallet i Hedefors började nyttjas<br />
i mänsklighetens tjänst, kunde<br />
ta sig längre upp i ån. Frågan<br />
har möjligen fått överdriven<br />
betydelse, men skulle kunna<br />
vara ett argument för dem som<br />
vill utveckla miljön så som den<br />
varit tidigare i historien.<br />
– Man har gjort vissa<br />
antaganden om att det har<br />
gått upp lax uppströms<br />
Hedefors tidigare, men det<br />
finns inga dokumenterade<br />
tvistemål kring laxfiske som<br />
bekräftar det, säger Roland<br />
och hans utsaga bekräftas av<br />
Länsstyrelsens rapport i ärendet<br />
(2005:60). Jag tror inte<br />
laxen kunde passera Hedefors<br />
innan kraftverket byggdes.<br />
– Vi var på ett symposium<br />
om atlantlaxen där smoltens<br />
överlevnad i havet beskrevs<br />
1
som det stora problemet, fortsätter Roland. För<br />
mig känns det som man angriper problemet i<br />
fel ände, när man då förespråkar att riva alla<br />
vandringshinder allt längre upp i åarna.<br />
Michael fyller i och beskriver hur deras intresse<br />
bemötts en smula irrelevant:<br />
– Vi har varit på flera möten om det här och<br />
fått frågan: ”Är ni motståndare till laxen?” Och<br />
det är vi ju inte…!<br />
– Undersökningar visar vad man har beställt,<br />
säger Roland. Om det kommer upp lax här<br />
blir det lite mindre plats för öringen, men det<br />
stora problemet är vad som händer med den<br />
stationära öringen.<br />
En rimlig gissning är att den havsvandrande<br />
öringen i hög grad påverkar – exempelvis<br />
genom befruktning – den stationära, som<br />
i stor utsträckning och på sikt också blir<br />
havsvandrande. Precis som i det övriga fiskevårdsarbetet<br />
förefaller inga precisa svar finnas<br />
på vad som är att förvänta om bygget av<br />
laxtrappan realiseras.<br />
– Hur många sådana här öringvatten finns<br />
det?, undrar Roland. Man gör beräkningar<br />
på lekplatser för laxen i hektar. Men varje sjö,<br />
dammanläggning eller kraftstation nedströms<br />
är vandringshinder som kan förenklas. Det<br />
man kan förbättra skall och bör man göra<br />
nedströms Aspen. Dessutom har jag väldigt<br />
svårt att föreställa mig något laxfiske på den<br />
här sträckan, då laxen skulle nå den så sent att<br />
säsongen huvudsakligen skulle vara förbi. Fiske<br />
på lax här är en ren utopi för laxen hinner aldrig<br />
upp.<br />
Insatsen i projekten är med andra ord risken att<br />
det stationära öringbeståndet i stor utsträckning<br />
går förlorat.<br />
– Det man vill vinna är inte<br />
värt den skada man riskerar att<br />
tillföra, förtydligar Roland och<br />
fortsätter:<br />
– Förra gången frågan var<br />
aktuell, gjorde vi klart att fiskevårdsområdet<br />
inte ville ha<br />
någon laxtrappa. Då var vi i den positionen att<br />
fiskevårdsområdet bestämde.<br />
Michael uttrycker deras avvaktande och<br />
undrande hållning:<br />
– Natura 2000 är ju vad som gäller.<br />
reportaget<br />
Att frågan långt ifrån är avgjord och att man inte<br />
vet vad som kommer att ske, beskriver Michael<br />
med en i sammanhanget väl vald metafor som<br />
avslutar vår diskussion:<br />
– Det kommer att rinna mycket vatten under<br />
broarna innan det händer något.<br />
Johan<br />
Vi ringde till Niklas Egriell, biolog och projektledare<br />
på Länsstyrelsen som verkar för Säveålaxens<br />
bevarande och att lekplatser uppströms<br />
Hedefors ska göras tillgängliga.<br />
Är du motståndare till den stationära<br />
brunöringen?<br />
– Absolut inte! I mitt arbete drivs jag av<br />
att värna naturmiljön och en rik biologisk<br />
mångfald. Fiske är ett ypperligt sätt att uppleva<br />
naturen. Jag är snarare ”jasägare” till både<br />
öring och lax i så fall.<br />
Ur Länsstyrelsens synvinkel handlar projektet<br />
med en eventuell laxtrappa vid Hedefors om<br />
att rädda Säveålaxen för framtiden i ett större<br />
1 Säveån - ett vatten i förändring
naturvårdsperspektiv. Fiskvägen<br />
skulle tillgängligöra reproduktionsområden<br />
för laxen<br />
på sträckan mellan Floda och<br />
Hedefors. Reproduktionen<br />
skulle åtminstone fördubblas<br />
enligt uppgift. Niklas tror inte<br />
att öringfisket riskerar att gå<br />
förlorat om laxtrappan byggs.<br />
– Det sker förstås en påverkan<br />
av proportionerna av lax och<br />
öring och en strävan mot<br />
en ekologisk jämvikt. Man<br />
talar om ”migration cost” då<br />
öringen beroende på näringstillgång<br />
stannar eller blir havsvandrande,<br />
men en viss andel<br />
öringar kommer att gynnas<br />
av att vara kvar. Jag tror inte<br />
på att stänga in fisk utan vi<br />
strävar efter att återställa vattenmiljöer<br />
och ta bort vandringshinder<br />
och skapa fria ytor för<br />
den biologiska mångfaldens<br />
skull.<br />
– Jag tycker det vore intressant<br />
från naturvårdssynpunkt att<br />
få uppleva skådespelet och se<br />
både öring och lax leka i de<br />
strömmar som finns i Säveån.<br />
Laxtrappan kanske inte blir<br />
verklighet förrän om ett partre<br />
års tid, men jag skulle vilja<br />
uppmana de som arbetar i<br />
fiskevårdsområdet att komma<br />
samman och ta ställning till<br />
hur man vill göra och förvalta<br />
ett eventuellt fiske efter lax på<br />
sträckan. Vi har en fiskräknare<br />
i Jonsered och den visar att det<br />
stiger fisk redan i maj.<br />
Johan<br />
I nästa nummer av <strong>Vaket</strong> har<br />
Mikael Båth för avsikt att<br />
skriva en artikel om praktiskt<br />
fiske i strömvatten. Artikeln<br />
kommer att fokusera på fiske<br />
efter brunöring, med Säveån<br />
som exempelvatten.<br />
Naturen kring Säveån är storslagen och det är lätt konstaterat att detta är ett helt unikt område för brunöring.<br />
<strong>Vaket</strong>, Nummer 006<br />
1
gule rev och stormfåglar<br />
Det var på pingstaftons morgon<br />
häromåret. Klockan 04:45 stod<br />
vi, tolv stycken handplockade,<br />
förväntansfulla och yrvakna<br />
havsfiskare, på bryggan vid Mossholmen och<br />
väntade på Tuna Clipper med skeppare Arne<br />
Olsson vid rodret. Han var punktlig som vanligt<br />
och hojtade ur styrhytten:<br />
– Go’morgon pojkar! Hoppas ni har gott om<br />
pilkar med er för nu åker vi till Gule rev och<br />
känner på vraken.<br />
Tre ”killar” från SSFK med spetskompetens<br />
på vrakfiske var med och bordade skutan,<br />
Dan ”Måsen” Skoglund, Torsten ”Torsken”<br />
Olsdotter samt undertecknad. Vi var rustade<br />
värre än någonsin med cirka 40 kilo pilk och<br />
krok, tackel på 0,80lina samt två spön per<br />
gubbe och en massa mat då fisketuren var<br />
beräknad till 15 timmar.<br />
Resan ut var gudomlig. Att det tog 2,5 timmar<br />
att forcera de 70 distansen märktes knappt ty<br />
Dan med fisk och fågel vid Gule rev.<br />
extra salt<br />
havet låg som en spegel och akter<br />
om oss gick solen så sakta upp<br />
och värmde gôtt. Vi hade sällskap<br />
av ett par valar på utvägen<br />
och även tumlare bröt den spegelblanka<br />
ytan en extra krydda<br />
som man sällan får uppleva. När<br />
Arne stoppade båten och ekolodsskärmen<br />
visade ett spöklikt vrak nere på 110<br />
meters djup stod vi alla vid relingen, snudd på<br />
överladdade att få släppa ner pilkarna.<br />
– Jaaaa, kom igen!, skriker Arne, och bara<br />
bubblorna från tolv stycken pilkar syns på ytan.<br />
Precis när pilkarna nått vraket kommer nästa<br />
skrik. Det var från lillebror Robert som krokat<br />
något stort och upp från vraket bändes en torsk<br />
på åtta kilo. Under dagen kom det upp massor<br />
av goa’ torskar mellan fyra och tretton kilo<br />
och fina gråsejar upp till dryga nio kilo. Även<br />
några långor och blekor bet på, men tyvärr inga<br />
giganter.<br />
0 Text & foto: Krister Olausson
Vi provade en mängd olika vrak och ibland va’<br />
det dött men oftast fick vi fisk. Vad vi garanterat<br />
fick var bottennapp.<br />
– Vraken äter fanimej pilkar!, vrålade Dan när<br />
han satt sin femtonde pilk.<br />
Sedan fick han för sig att fiska på något nytt<br />
sätt och jag har aldrig under mina 25 år som<br />
havsfiskare sett något liknande. Förmodligen<br />
kan det bara hända med denne gubbe ombord.<br />
Han släpper ner en pilk och tre upphängare.<br />
Upp kommer en torsk på nio kilo samt tre<br />
rättkrokade STORMFÅGLAR !!!!!! Skeppar’n<br />
kommer med huggkroken, men han har svårt<br />
att träffa torsken med kroken för han skrattar<br />
så tårarna rinner och stormfåglarna flyger runt<br />
som små reaplan. Allt kommer in i båten där<br />
torsken förpassas till de sälla jaktmarkerna och<br />
stormfåglarna släpps fria. Jag hann föreviga det<br />
hela på kort innan han fick rett upp härvan. Det<br />
måste vara årets, om inte millenniets kvartett<br />
han fick.<br />
Har man bara fiskat utanför Bohuskusten<br />
tidigare kan det på en sån här värstingvrakfisketur<br />
finnas chans att slår personbästa för<br />
torsk och gråsej. Det hände flera av deltagarna,<br />
men Torsten hade nog bäst flyt för han höjde<br />
det med var och varannan torsk han fick. Vad<br />
det slutade på vet jag ej, men smilet på bilderna<br />
får tala sitt tydliga språk.<br />
Vi var alla möra och bra trötta när Arne styrde<br />
mot hemmahamnen. Hemresan ägnades åt att<br />
rensa och filea all den fina fisken, räta ut krökta<br />
ryggar och räkna hur många pilkar som gått<br />
förlorade.<br />
Att det blev en hellyckad fisketur beror mycket<br />
på det fina vädret. Det får inte blåsa för mycket<br />
då vi som längst var utanför Hirtshals i Danmark<br />
och stark ström spolierar fisket totalt. Vi hade<br />
sinkadus med de båda faktorerna samt sist men<br />
inte minst skötte Arne Olsson navigeringen<br />
över vraken med beröm.<br />
<strong>Vaket</strong>, Nummer 006<br />
Krister och Torsten med fin fångst.<br />
Jag tror att det kommer att stå tolv förväntansfulla<br />
havsfiskare på bryggan igen och vänta på<br />
det stora vrakäventyret.<br />
Sharp hooks!<br />
Krister<br />
1
flugrodd<br />
Med anledning av debattartikel i <strong>Vaket</strong> nr 2,<br />
2005 har jag satt ihop följande inlägg och<br />
funderingar. I artikeln står det att skadad fisk<br />
bör sättas tillbaka för att bli näring åt andra<br />
fiskar och insekter. I informationsmaterialet<br />
från klubben som jag som nybliven medlem fick<br />
för något år sedan stod det tydligt att det inte<br />
är någon idé att återutsätta fisk som är skadad<br />
och blöder. Detsamma har jag hört från en<br />
styrelsemedlem som även förklarade att skadad/<br />
blödande fisk skall tas upp eftersom sådan fisk<br />
lättare angrips av sjukdomar som sedan kan<br />
sprida sig till den friska fisken. Vad gäller och<br />
hur skall vi göra?<br />
I artikeln anges förslag på nya fångstmått, 40<br />
cm för regnbåge och 45 för öring. Detta skall<br />
jämföras med dagens rekommenderade mått<br />
på 40 cm (tidigare 35 cm) för fångstfärdig<br />
fisk. Ökar man måttet för ”fångstfärdig” fisk så<br />
kommer också snittvikten på fisken i sjön att<br />
öka. Så länge man inte tillför mat till en sjö så<br />
kan den naturligt producerade mängden fiskmat<br />
(larver, sländor etc) i sjön bara föda en<br />
Emil Blom vid Lysevattnet.<br />
debatt<br />
viss biomassa fisk, dvs höjer man<br />
fiskens vikt kommer antalet fiskar<br />
att minska och vice versa. En höjning<br />
av minimimåttet enligt förslag<br />
i artikeln kommer således att medföra färre<br />
antal fiskar i Lysevattnet, färre men större fiskar<br />
kommer att fångas. Det blir således en fråga för<br />
klubbens medlemmar vilken typ av fiske vi vill<br />
ha, napp ofta av lite mindre fiskar eller färre<br />
napp men av större fisk. Klubben kanske skall<br />
dela upp sjöarna så att man i två sjöar satsar<br />
på större men färre fiskar och att man i de två<br />
andra har lite mindre men fler fiskar. Jag har<br />
många gånger funderat vad som får medlemmarna<br />
att fiska i klubbens respektive vatten, få<br />
eller många napp, små eller stora fiskar, eller<br />
fiskar de möjligen av helt andra orsaker. Själv<br />
brukar jag fiska i klubbens sjöar för att det är så<br />
fantastiskt vacker natur runt dem! Detta leder<br />
ofelbart in på nästa del av artikeln – trolling.<br />
Trolling, vad är det? När jag var liten kallades<br />
det ”ro drag”, nu skulle jag vilja säga ”ro med<br />
fluga”, det jag sysslar med. Trolling är för mig<br />
något som bedrivs med många spön samtidigt,<br />
paravaner och djupriggar. I artikeln anges att en<br />
mycket stor del av fisken fångas genom ”trolling”,<br />
och att detta därigenom skulle vara ett<br />
problem för fiskbeståndet. Jag vill hävda att det<br />
är antalet upptagna fiskar som reglerar beståndet,<br />
och inte sättet de fångas på! Själv sitter jag<br />
i princip enbart och bedriver ”trolling”. Detta<br />
har fram för allt två orsaker:<br />
Den ena är att jag ofta har barnen med, som<br />
jag försöker få upp ett fiskeintresse hos. Trots<br />
sin ålder, 8 och 10, binder de flugor som i kvalitet<br />
och finish i vissa fall överstiger de som går<br />
att köpa i affärer. Det är inte rimligt att släppa<br />
lösa barn i egen båt med flugfiskespön och det<br />
är inte heller roligt att vara i samma båt som<br />
dem när de vispar med flugspöna. ”Trollingfisket”<br />
är således deras möjlighet att fiska med<br />
fluga. Dessutom gör det ju att vi kan sitta och<br />
prata och filosofera samtidigt som vi fiskar<br />
Text & foto: Anders Blom
tillsammans, ibland upp till sex personer i en<br />
båt, ofta med två spön ute.<br />
– Den andra orsaken till att jag huvudsakligen<br />
bedriver trollingfiske är att det är bland det mest<br />
avkopplande som finns, att sakta glida fram över<br />
en sjö i roddbåt, stressa av, njuta av naturen,<br />
vänta på ett napp … … vilket åtminstone jag<br />
brukar få göra ganska ofta och länge. I artikeln<br />
talas det om fisket som en sport och trolling<br />
som något annat. Förvisso heter det sportfiske,<br />
men mitt fiske bedriver jag för att koppla av<br />
och må bra, oavsett om jag metar, flugfiskar<br />
eller ”trollar”. Enligt mina egna iakttagelser vid<br />
sjön och i fångstjournalen är det ofta några få<br />
mycket skickliga fiskare som står för huvuddelen<br />
av fångsten. Ofta ser man att dessa tar<br />
upp någon fisk och sätter tillbaka resten, men<br />
ibland häpnar man när man ser att någon av<br />
dessa ”mästare” plockat upp fler fiskar på ett<br />
par turer än vad jag gör på ett år med min ”trolling”,<br />
eller ”ro med fluga” som jag själv brukar<br />
säga.<br />
Jag tycker att föreslagna minimimått för<br />
fisk att ta upp, 40 cm för regnbågen och 45<br />
cm för öringen, låter som en rimlig nivå för<br />
Lysevattnet, fast vi måste nog fundera vad vi<br />
vill med våra fiskesjöar. Jag tycker att en fångstkvot<br />
på max två upptagna fiskar per dag och<br />
kort skall införas (dagens vädjan om naturmedvetande<br />
och kamratanda verkar inte fungera).<br />
Någon restriktion på ”trolling” skall inte finnas,<br />
med motiv enligt ovan.<br />
Och några andra funderingar inför kommande<br />
vintersäsong, när jag ändå är i farten …<br />
I fiskereglerna står inget om mete med andra<br />
beten än mask … vad gäller?<br />
Vad gäller vid pimpelfiske, mask, maggot, räka<br />
etc? Jag har vid fråga till styrelsen tidigare fått<br />
svaret ”att lyckas du bara fånga fisk så är det<br />
bra”. Jag tror det är bra att skriva ner lite regler,<br />
eller rekommendationer även för pimpelfisket.<br />
Hur gör man förresten med återsättning vid<br />
<strong>Vaket</strong>, Nummer 006<br />
pimpelfiske? Klarar fiskens ögon kylan om man<br />
sätter tillbaka dem?<br />
Och några förmaningar, från en vanlig klubbmedlem…<br />
När jag lånar någon båt tittar jag även till de<br />
andra, öser dem, förtöjer dem rätt etc. Jag<br />
brukar också ta med en plastpåse hemifrån för<br />
att samla ihop det skräp jag hittar i båtarna<br />
och vid båtplatserna. Det vore trevligt om fler<br />
gjorde detsamma. Som det varit i år så har det<br />
varit lite si och så med medlemmarnas vilja att<br />
frivilligt hjälpa till.<br />
Vi ses på isen!<br />
Anders<br />
Under hösten kommer en avdelning att sättas<br />
upp på vår webbplats där debattinlägg kan publiceras<br />
lite mer löpande. Vill du få din text publicerad<br />
på webbplatsen behöver du bara skicka<br />
den till <strong>Vaket</strong>s redaktion. Skicka helst dina texter<br />
med E-post till vaket@ssfk.info.<br />
Rasmus Blom vårvintern 2005.
ett skämt sportfiske<br />
En sport är en verksamhet med syfte att träna<br />
och anstränga kroppen. Det står ingenstans i<br />
mina ordböcker att sport innebär att man skall<br />
fånga och misshandla levande varelser.<br />
Att dörja makrill eller meta abborre måste vara<br />
ytterligheterna då det kommer till graden av<br />
ansträngning. De är så att säga lättviktsgrenarna<br />
inom sportfisket.<br />
Man kan också kasta plåtbitar eller små<br />
krokar med garntussar i vattnet för att lura<br />
fiskarna till misstag. Detta är det vi får kalla<br />
för mediumgrenarna och naturligtvis det som<br />
de flesta lite mer aktiva sportfiskarna håller på<br />
med.<br />
De tuffa grabbarna fiskar lax och nu talar vi<br />
om tungviktarna som aldrig sover, äter eller<br />
uppträder på ett socialt normalt vis. Tänk dig<br />
själv att dra på dig en svart plastsäck, trava rakt<br />
ut i en älv med strömmande vatten, hållandes i<br />
en fem meter lång stång som du sedan står och<br />
viftar med utan paus i flera dagar. Det är tufft<br />
tycker jag, knäppt som tusan, men tufft.<br />
Vilken gren du än väljer att tillhöra så kommer<br />
du mycket snart att råka ut för etiska problem.<br />
Att fånga fisk för sitt höga nöjes skull, ofta med<br />
syftet att släppa tillbaka dem i plurret är, minst<br />
sagt, tvivelaktigt i ett modernt upplyst samhälle.<br />
Att utövarna sedan har mage att gå så långt som<br />
att kalla det för sport är nästan absurt. Tillbaka<br />
till forntiden med ett bromslöst och vältrimmat<br />
X2000 i nedförsbacke.<br />
Som ni förstår har jag gjort en djupare studie av<br />
de individer som utövar denna sport och hur det<br />
hela går till, i verkligheten. Jag har gått så långt<br />
att jag själv har lärt mig alla hemligheter och<br />
knep. Dessutom har jag praktiserat sportfiske<br />
under många år, det gäller ju att veta vad man<br />
talar om, för att vara väl förberedd inför den<br />
kommande etiska debatten.<br />
debatt<br />
Att fånga fisk, slå ihjäl den och äta<br />
upp densamma är okej om man<br />
behöver födan och föda behöver<br />
vi. Metoden de flesta sportfikare<br />
använder är dessutom bra mycket humanare än<br />
de som de kommersiella farbröderna använder.<br />
Dessa sportutövare har roligt medan de gör<br />
nytta för sin överlevnad.<br />
Att fånga fisk och sedan släppa lös den igen<br />
är ju däremot intressantare ur ett rent etiskt<br />
hänseende. Får jag, som högt stående varelse i<br />
näringskedjan, leka med andra levande varelser<br />
för mitt höga nöjes skull? Tja, katten leker ju<br />
med råttan skulle man kunna säga. Men katten<br />
skriver inte spaltmeter med funderingar och<br />
deltar heller inte aktivt och medvetet i det<br />
moderna samhället.<br />
Låt oss titta på jägarna ett ögonblick. Det kallas<br />
inte för sport för det är inte sport att gå ut i<br />
skogen och skjuta en älg. Samtidigt skjuter ju<br />
inte jägaren årskalvarna i svansen för att se om<br />
de kan träffa samtidigt som de låter de små<br />
djuren växa till sig.<br />
Vad är det då som gör att det är okej att lura<br />
en fisk till att fastna på en krok, stressa den så<br />
till den grad att mängden adrenalin i musklerna<br />
når en näst intill dödlig nivå, dra loss kroken<br />
med blodvite som följd och släppa tillbaka den<br />
igen för att kunna upprepa proceduren ett antal<br />
gånger under individens leverne?<br />
Svaret är ganska enkelt. Det finns inget som helst<br />
skäl för att vi skall tillåta detta i vårt samhälle.<br />
Som enskild person kan jag etiskt klara mig<br />
genom att säga att jag vid dessa tillfällen ställer<br />
mig utanför samhället och nyttjar min rätt som<br />
högre stående varelse.<br />
Samhället däremot kan ju inte medvetet<br />
uppmuntra oss till att misshandla andra djur.<br />
det är helt otidsenligt och rent av förkastligt,<br />
sett ur ett samhällsperspektiv.<br />
Text: Mikael Båth
Vad skall vi då göra?<br />
Lösningen är lika enkel som<br />
förödande. All fisk som fångas<br />
måste skyndsamt plockas<br />
upp och avlivas. Så nu har<br />
vi löst det etiska och de nya<br />
sportfiskarna kan fortsätta<br />
som de alltid har gjort, ett litet<br />
tag. Det förödande i det hela<br />
är att fisken mycket snabbt<br />
kommer att ta slut och därmed<br />
sportfiskarna och de som lever<br />
av det hela.<br />
Nu har vi kommit till det roliga<br />
i det hela, eller tragikomiska för<br />
sportfiskarna, eftersom vi inte<br />
längre kan tillåta sportfiske i<br />
större utsträckning än vad våra<br />
vatten klarar av att avkasta.<br />
Sportfisket kommer dö ut och<br />
endast vattenrättsinnehavare<br />
kommer kunna bedriva fiske.<br />
Turismen som håller på att<br />
byggas upp kring sportfisket<br />
och alla de goa pengarna<br />
rinner ut i havet i takt med att<br />
vårfloden rinner undan.<br />
Finns det då inget sätt att<br />
utnyttja våra fina svenska<br />
vatten i fortsättningen?<br />
Vi kan inte hålla på att ta<br />
upp fisken eftersom den då<br />
mycket snabbt skulle ta slut,<br />
eller i det närmaste slut. Vi<br />
kan av samhällsetiska skäl<br />
inte bedriva fritidsfiske med<br />
C&R (Catch and Release,<br />
släppa tillbaka firren) eftersom<br />
vi har bredband istället för<br />
träklubbor idag. Däremot<br />
skulle man kunna tänka sig<br />
<strong>Vaket</strong>, Nummer 006<br />
en typ av sportfiske som idag<br />
knappt bedrivs över huvud<br />
taget. Detta kallas på engelska<br />
lite missvisande för C&T,<br />
Catch and Touch. Vad det<br />
hela går ut på är att man fiskar,<br />
företrädesvis med flugspö,<br />
som vanligt men inte längre<br />
har någon krok. Istället har<br />
man ett bete där fisken inte<br />
kan fastna. Nipprigt, javisst,<br />
men det är ju hela sportfisket<br />
redan idag så det är det inte så<br />
mycket att orda om.<br />
Framtiden jag ser med denna<br />
typ av fiske riktar sig mot de<br />
som fiskar med fluga. Genom<br />
fiskarens goda kunskap luras<br />
fisken, precis som tidigare, att<br />
försöka äta upp garntussen<br />
men med den stora skillnaden<br />
att den inte längre fastnar.<br />
Kontaktfiske kallar vi detta på<br />
svenska.<br />
Det finns många fördelar med<br />
kontaktfisket då man helt<br />
slipper de etiska debatterna<br />
och konflikten med samhället<br />
i övrigt. Det går med rätt<br />
marknadsföring att skapa<br />
en mycket god turism runt<br />
det hela eftersom det enbart<br />
gäller att ge sportfiskarna<br />
förståelse för vad det handlar<br />
om. Några kanske slutar att<br />
fiska medan andra tillkommer.<br />
Sportfiskarna skulle till och<br />
med kunna börja säga att de<br />
utövar en sport.<br />
Jag är medveten om att de<br />
tuffa laxfiskarna inte kommer<br />
gilla detta eftersom det är<br />
ganska få ställen som medger<br />
torrflugefiske efter lax och<br />
att det vid detta fiske är en<br />
riktigt kamp, nästan som<br />
sport, mellan fisk och fiskare<br />
vid själva drillningen. Men nu<br />
är det ju så att vi inte längre<br />
kan bedriva denna typ av<br />
fiske. Åtminstone inte på det<br />
traditionella sättet.<br />
Vad vi skulle kunna göra är<br />
att man efter nogranna studier<br />
bestämmer hur stort uttag<br />
man kan ha ur ett vatten<br />
under en säsong. Sedan sätter<br />
man en gemensam fångstkvot<br />
för samtliga fiskare vid aktuellt<br />
vatten och när dagens kvot<br />
är fylld avbryter man fisket<br />
helt och hållet, precis som<br />
yrkesfiskarna skall göra när<br />
kvoten är fylld. Voilà, fisket<br />
finns kvar, C&R är borta och<br />
bestånden kan leva vidare<br />
samtidigt som turism och<br />
sportfiskare slipper gråta blod.<br />
Ny typ av fångstkvot<br />
Inför gemensamma fångstkvoter<br />
för alla fiskare på ett<br />
vatten.<br />
Stoppa C&R<br />
Stoppa all form av C&R,<br />
Catch and Release, för alla<br />
svenska vatten. Detta var fel<br />
från första början och fel skall<br />
rättas till så fort man kommer<br />
till insikt om dem.<br />
Småfisken?<br />
Nått får ni andra klura ut.<br />
Mikael<br />
Avsikten med detta inlägg är<br />
att väcka tankar runt vår hobby<br />
och hur det hela uppfattas<br />
av samhället runt omkring<br />
oss. Kanske har vi snart en<br />
etikdebatt kring sportfisket i<br />
sverige och då vore det bra om<br />
vi är förberedda på denna. Icke<br />
att förväxlas med förra vinterns<br />
upprop kring C&R.<br />
Mikael<br />
5
6<br />
Namn?<br />
Ingmar Gabrielsson, Tuve<br />
Hur länge har du varit med i<br />
klubben?<br />
Jag tror det är två år sedan jag gick<br />
med i klubben.<br />
Har du någon särskild uppgift<br />
i klubben eller skulle du kunna<br />
tänka dig en uppgift?<br />
Jag blev invald i valberedningen<br />
förra året. Vill du vara med i<br />
styrelsen och påverka vad klubben<br />
skall syssla med så hör gärna av dig<br />
till mig.<br />
Vilken är din favoritfisk?<br />
Det är havsöring. Harr är väldigt<br />
roligt att fiska men än så länge har<br />
jag bara provat på det en gång.<br />
Vilken är din favoritfiskemetod?<br />
Flugfisket är det klart roligaste.<br />
Har du någon favoritklubbsjö?<br />
Favoritsjö vet jag inte om jag har,<br />
men jag tycker Krokevatten är den<br />
vackraste sjön.<br />
Hur stor är den största fisk du har<br />
fått?<br />
Det är en havskatt på ca tre kg,<br />
tagen uppe i Nordnorge.<br />
tio<br />
frågor<br />
När fiskade du senast?<br />
Det var i slutet av juni och då fick<br />
jag en havsöring på 1,3 kg vid<br />
Galtarön.<br />
Finns det någon aktivitet i klubben<br />
som du saknar?<br />
Skulle gärna se lite mer resor i<br />
klubbens regi.<br />
Finns det något vi kan bli bättre<br />
på i klubben?<br />
Fler gemensamma aktiviter liknande<br />
familjedagarna skulle vara<br />
roligt.<br />
Ingmar intervjuades den 24/8<br />
Text: Robert Etander Foto: från Ingmars bildarkiv
funktionärer 006<br />
STYRELSEN<br />
Ordföranden Gösta Bring 0303818 57 bring.gosta@telia.com<br />
Vice ordförande Krister Olausson 030377 60 48 krister@lkb.se<br />
Kassör Bengt Rönnefors 0303839 14 bengtr@telia.com<br />
Sekreterare Gunnar Dahlquist 030377 79 14 dahlquist@tele2.se<br />
Vice sekreterare Johan Borgström 03125 53 84 johan.borgstrom1@comhem.se<br />
Styrelseledamöter Kalle Lockner 052065 24 00 kalle_lockner@hotmail.com<br />
Fisketillsyn Anders Ekman 070584 14 93 anders.ekman@dataek.com<br />
Klubbmöten Dan Skogberg 03157 23 17 dan.skogberg@volvo.com<br />
Resor Kåre Trengereid 030377 13 46 xnb889u@tninet.se<br />
VALBEREDNING Ingmar Gabrielsson 03155 55 23<br />
Robert Etander 0303812 94 robert.etander@swipnet.se<br />
INTENDENTER<br />
Klubblokalen Eva Widh 0522646140 eva.widh@polisen.se<br />
L:a Holmevatten Dan Skogberg 03151 57 00 dan.skogberg@volvo.com<br />
Krokvatten Martin Ekelund 03151 07 81 martin.ekelund@comhem.se<br />
Kronsjön Anders Rydqvist 030322 29 60<br />
Lysevatten Kalle Lockner 052065 24 00 kalle_lockner@hotmail.com<br />
REVISION<br />
Revisorer Sylve Ström 0303826 72<br />
Robert Etander 0303812 94 robert.etander@swipnet.se<br />
Revisorsuppleanter PerErik Gassander 030466 38 40<br />
Kjell Kaspersen 0303822 84<br />
FISKEVÅRD Richard Torkar 070784 08 45 richard.torkar@htu.se<br />
FISKETILLSYN Anders Ekman 070584 14 93 anders.ekman@dataek.com<br />
Johan Borgström 073802 42 68 johan.borgstrom1@comhem.se<br />
Mikael Båth 070249 65 92 mikael.bath@ixnix.co.uk<br />
Gunnar Dahlquist 070277 12 18 dahlquist@tele2.se<br />
Kalle Lockner 076806 10 66 kalle_lockner@hotmail.com<br />
Dan Skogberg 070475 80 94 dan.skogberg@volvo.com<br />
Richard Torkar 070784 08 45 richard.torkar@htu.se<br />
Eva Widh 0522646140 eva.widh@polisen.se<br />
REDAKTIONEN Gösta Bring 0303818 57 bring.gosta@telia.com<br />
Johan Borgström 03125 53 84 johan.borgstrom1@comhem.se<br />
Mikael Båth 03118 02 79 mikael.bath@ixnix.co.uk<br />
Svante Hultengren 070538 4 524 svante.hultengren@naturcentrum.se<br />
EPOST Information Tidningen Hemsidan<br />
info@ssfk.info vaket@ssfk.info webmaster@ssfk.info<br />
<strong>Vaket</strong>, Nummer 006
funäsdalen<br />
En fin kvällsbild tagen i Funäsdalen.<br />
Utloppet i den lilla gölen som bjöd på ett riktigt drömfiske i Funäsdalen.<br />
Foto: Magnus Örberg