Tidskriften Nordiska Språk - Vaasan yliopisto
Tidskriften Nordiska Språk - Vaasan yliopisto
Tidskriften Nordiska Språk - Vaasan yliopisto
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
190 Publikationer från Vasa universitet. Forskningsrapporter<br />
(0.8) hvað ertu búinn að detta oft<br />
’hur många gånger har du fallit?’<br />
(1.5)<br />
C: ONA<br />
’såhär’<br />
M: svona oft ((tittar på sin hand))<br />
’så många gånger’<br />
(1.3)<br />
M: en hvað ertu með marga fingur<br />
’men hur många fingrar har du?’<br />
Kännetecknande för konstruktionen vera búinn að + infinitiv är alltså att den<br />
förekommer i vissa typer av kommunikativa sekvenser. Man kunde också säga att<br />
konstruktionen kräver en viss yttre syntax: en situation som skapar förväntningar<br />
på att a) något särskilt redan har sagts eller gjorts och b) något annat snart ska<br />
sägas eller göras. Konstruktionen kan med andra ord karaktäriseras som dialogisk.<br />
Syntaktiskt-semantiska begränsningar<br />
I grammatiska beskrivningar av vera búinn að + infinitiv nämns den yttre (dvs.<br />
kommunikativt definierade) syntaxen sällan. I stället framförs ofta argument för<br />
att det är den inre syntaxen, dvs. satsens struktur och argument, som begränsar<br />
och styr bruket av vera búinn að + infinitiv. I beskrivningar av konstruktionen<br />
poängteras det t.ex. ofta att konstruktionen endast förekommer i satser med vissa<br />
typer av verb, subjekt och adverbial (såsom handlingsverb, animata subjekt och<br />
adverbial som uttrycker temporal närhet).<br />
De flesta beläggen på vera búinn að + infinitiv i mitt talspråksmaterial bekräftar<br />
de begränsningar som nämns i tidigare beskrivningar av konstruktionen.<br />
Samtidigt finns det helt klart belägg som inte gör det. Intressant nog verkar de<br />
flesta kontexter som syntaktiskt-semantiskt sett är otypiska för konstruktionen<br />
vara kommunikativt sett rätt typiska för den. Man kan alltså fråga sig vilken roll<br />
begränsningar av det slag som nämns för vera búinn að + infinitiv i grammatiska<br />
beskrivningar har i praktiken. Kan det t.o.m. vara så att den kommunikativtfunktionella<br />
potentialen är den avgörande faktorn för bruket av konstruktionen<br />
medan de syntaktiskt-semantiska tendenserna endast är sekundära i förhållande<br />
till denna potential? I min avhandling kommer jag fram till att detta verkar vara<br />
fallet.