PM Historik
PM Historik
PM Historik
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Fördjupad översiktsplan över<br />
Landskrona stad<br />
Tematiska <strong>PM</strong><br />
<strong>Historik</strong><br />
2012-01-30
Uppdragsbeskrivning<br />
En bred kunskapsbas behövs för att formulera ett förslag till en fördjupad översiktsplan. Det<br />
är av största intresse att det finns ett helhetsperspektiv och en samsyn. För att kunna påbörja<br />
sådana diskussioner behöver man dock tydliggöra planeringsförutsättningarna inom olika<br />
sektorsintressen.<br />
Arbetet med att insamla kunskapsunderlag från olika sektorer sker genom ett antal tematiska<br />
<strong>PM</strong>. Dessa redogör kortfattat för nuläget samt pekar på väsentliga framtidsfrågor som har<br />
betydelse för hur den fördjupade översiktsplanen formuleras.<br />
Detta tematiska <strong>PM</strong> belyser Landskronas historiska utveckling. Ansvarig för detta tematiska<br />
<strong>PM</strong> har varit Lena Hector, stadsantikvarie fritids- och kulturförvaltningen.<br />
2
Geografisk avgränsning<br />
3
Inledning<br />
Landskrona är en stad rik på kulturmiljöer som väl speglar stadens utveckling. Den medeltida<br />
stadsplanen från stadens grundande är fortfarande läsbar i stadsrummet liksom den brutala<br />
omvandlingen till Sveriges militära fäste i väster under 1700-talet. Landskronas utveckling<br />
under 1800-och 1900-talen visas i offentliga byggnader, parker och välbevarade<br />
bostadsområden, men också genom hamnen och järnvägens betydelse för industrin.<br />
Landskrona är än idag mycket av en industristad. Stadens gestaltning har genom åren formats<br />
av tydliga direktiv från kungamakt, stat eller på en lokal nivå; viljestarka stadsarkitekter som<br />
haft mandat att forma staden efter tidens arkitekturideal eller som i det senare fallet även haft<br />
ett tydligt socialt engagemang. Landskronas årsringar är allt mer svårlästa ju längre fram i<br />
tiden man kommer. Detta kanske ligger i sakens natur, det är svårare att analysera sin samtid.<br />
Men man kan även se detta som ytterligare en årsring. Makten att forma staden ligger idag på<br />
fler händer.<br />
Före Landskrona<br />
Det förhistoriska landskapet kring Landskrona har en lång historia som går tillbaka till äldre<br />
stenåldern. Vid utgrävningarna i Tågerup blottlades en av Skandinaviens större<br />
stenåldersbosättningar. På ett näs vid sammanflödet av Braån och Saxån, bodde människor<br />
under cirka 1500 år och levde som jägare, samlare och fiskare. I Glumslöv och på Rönneberga<br />
backar ligger bronsåldershögarna som pärlband på höjdryggarna. Däremot är<br />
järnåldersbygderna framförallt lokaliserade till områden söder och norr om<br />
Landskronaområdet vilket under järnåldern har beskrivits som ett mellanrum. På 1300-talet<br />
omtalas både ett Norra och Södra Säby där den norra anses vara identisk med dagens Säby<br />
och den södra legat i direkt anslutning till Landskrona. Södra Säby fiskeläge på platsen där<br />
staden grundas. Södra Säby omnämns första gången 1330. Det rika sillfisket är troligen<br />
anledningen till bybildningen som skett redan på 1200-talet.<br />
Stadens grundande – Den medeltida staden<br />
Landskrona är en av de senare medeltida städerna som anlades först på 1400-talet. Den 20<br />
mars 1413 fick Landskrona sina första stadsprivilegier. Erik av Pommern, som var kung över<br />
Sverige, Danmark och Norge, ville bilda en handelsstad som inte styrdes av Hansan. Saxåns<br />
submarina fåra med sin naturliga djuphamn visade sig vara en lämplig plats för Landskronas<br />
grundande. Staden passade in i hans tankar om att kontrollera Öresund och så småningom<br />
införa en Öresundstull. Redan 1428 brände hansestäderna Landskrona och därefter fick<br />
Hansan grepp om staden.<br />
Den medeltida stadsplanen i Landskrona är ovanligt regelbunden. Ofta har de äldre medeltida<br />
städerna en oregelbundenhet med slingrande gator, anpassad efter topografin. Detta kan ses<br />
som om städerna var oplanerade, organiskt framväxta, men det fanns ett tydligt syfte med<br />
detta. Oregelbundenheten skapade många kvartershörn i städerna vilket gjorde att husen<br />
exponerades, stadsplaneringen kan sägas vara gjord ur de gåendes perspektiv. En av<br />
förklaringarna till Landskronas regelbundna plan kan vara att staden är just anlagd. Hela den<br />
4
medeltida staden var omgiven av en vallgrav och vall med portar i de fyra väderstrecken. In-<br />
och utfarter till staden kontrollerades genom stadsportarna. Mot havet fanns istället för<br />
vallgrav en stadsmur med en eller två portar. Strandlinjen gick ungefär vid nuvarande<br />
Drottninggatan.<br />
Bild från ”Den lyckade staden”<br />
Vid Västerport låg ett karmelitkloster grundat av Erik av Pommern. Både port och kloster revs<br />
när citadellet började anläggas 1549.<br />
Bebyggelsen i det medeltida Landskrona utgjordes av en låg bebyggelse i korsvirke. Viktiga<br />
byggnader som rådhus, kloster och kyrka var murade i tegel och stack upp över takåsarna. Att<br />
så få hus uppfördes i tegel berodde förmodligen på att det var brist på bränsle till att bränna<br />
tegel till husen. Johannes Baptistae kyrka, som låg i nuvarande stadsparken, var en kyrka med<br />
monumentala proportioner, i storleksordning med Lunds domkyrka. I den medeltida staden<br />
får man också tänka in kålgårdar och lust- och örtagårdar. Utanför den inhägnade staden låg<br />
stadsjordarna som var stadens mark som användes för bete och odling. Landskrona Citadell<br />
uppförs under den danske kungen Christian III. En bred vallgrav anläggs runt slottet och<br />
staden. Genom freden i Roskilde år 1658 blir Skåne och Landskrona svenskt. Landskrona blir<br />
därmed en del av det svenska gränsförsvaret. Runt slottet anläggs en bastionbefästning och<br />
olika befästningsverk runt staden medför att en tredjedel av den medeltida stadsplanen<br />
förstörs.<br />
Säbyholm, eller som det ursprungligen hette, Säby Ladugård, var under den danska tiden<br />
kungsladugård under Landskrona slott. Från 1658 arrenderade svenska kronan ut gården. År<br />
1709 blev de dåvarande byggnaderna brända och i grund förstörda av danskarna, och platsen<br />
låg öde till generalmajor W Bennet år 1718 började bygga corps- de- logiet.<br />
Delar av det medeltida gatunätet finns bevarat i staden liksom rådhustorg och kyrkplats.<br />
Citadellet är den enda kvarvarande medeltida bebyggelsen.<br />
5
1700-tals staden - Den Nya staden i havet<br />
År 1747 beslutar Sveriges riksdag att göra Landskrona till rikets starkaste fäste i väster,<br />
därmed fattar man också beslut om ett av de mest omfattande försvarsprojekt som klubbats<br />
igenom i svensk historia. Överste von Liewen utarbetade ett planförslag tillsammans med de<br />
båda fortifikationsofficerarna Strussenfelt och von Arbin. Den nya planen grundar sig på ett<br />
äldre förslag av Erik Dahlberg, men med en hel del förändringar. Det gamla citadellet skulle<br />
införlivas i en befästningsgördel runt staden och på grundet Gråen skulle ett citadell uppföras<br />
för att skydda hamnen och staden. Den nya staden skulle byggas i havet på utfylld mark för<br />
att komma närmare djuphavsrännan i söder. Planförslaget bygger på holländskt mönster med<br />
rutnätsplan och kanalsystem. Ur försvarssynpunkt var det viktigt med fria sikt- och<br />
skyttelinjer och därför lades gatorna ut radialt från Gråen, vilket medförde att kvarter och<br />
tomter fick en rombisk form. Redan 1755 ritades dock stadsplanen om och det radiella<br />
gatunätet fick ett mer rätvinkligt utseende. Överintendent Carl Hårleman anlitades för<br />
kasernbygget i Landskrona liksom för byggandet av den nya kyrkan. Hårleman var en av<br />
Sveriges främsta arkitekter och tillsammans med Tessin den yngre introducerade han rokokon<br />
i Sverige liksom det brutna rokokotaket, det sk mansardtaket.<br />
I den nya staden planerades för ett torg i väster och ett i öster med intilliggande kyrkor.<br />
Däremellan tänkte man sig ett rådhus vid en halvcirkelformad öppen plats. Innanför<br />
befästningsanläggningarna i norr planerades för sex kaserner. I 1700-talets stadsplan fanns en<br />
tydlig hierarki mellan stadens gator. De förnämsta gatorna var kanal- och paradgatorna som<br />
6
Drottninggatan och Kungsgatan. Vid dessa gator fick endast grundmurade ståtliga stenhus<br />
uppföras. Det fanns förelagda ritningar i den Hårlemanska andan som ofta användes då det<br />
gav subventioner i form av fri sten och kalk. Gamla Kassan vid Parkgatan är ett fint exempel<br />
på de ståtliga stenhusen. Fasaderna är rikt dekorerade med rustiscerade sockelvåningar och<br />
markerade mitt- eller sidopartier. Putsen är avfärgad i bleka kulörer. Taken har mansardtak<br />
klädda med tegel eller plåt. På övriga gator skulle något enklare artikulerade stenhus uppföras<br />
och mot gränderna planerades för enklare korsvirkeshus. I Fiskargränden finns exempel på<br />
den enklare bebyggelsen.<br />
För att ge plats åt den nya staden och befästningsanläggningarna revs stora delar av den<br />
medeltida staden däribland Johannes Baptistae kyrka som låg i vägen för befästningsarbetena<br />
och som börjar raseras 1753. Sofia Albertina kyrka invigs 1788 men det ska dröja ända fram<br />
till 1816 innan de båda tornen är på plats. Samma år som Sofia Albertina invigs, 1788,<br />
avstannar också arbetena med den nya staden. Stadskassan är mager och Danmark ses inte<br />
längre som den stora fienden vilket gör att Landskrona som strategisk försvarsstad inte längre<br />
är lika självklar. Endast den östra tredjedelen av den Nya staden förverkligades med utlagda<br />
kvarter, varav endast ett fåtal blev bebyggda.<br />
Arbetet med den nya staden i havet har trots sin begränsade utbyggnadsperiod avsatt många<br />
läsbara spår i staden. Rutnätsplanen med slutna kvarter och öppna platser, huvudgator och<br />
gränder, ståtliga stenhus och enklare korsvirkeshus finns det relativt många exempel på. Den<br />
enda kasern som uppfördes, idag Landskrona museum, ligger i den nya stadens norra del.<br />
Befästningsgördeln är fortfarande till vissa delar läsbar tack vare senare tiders stadsplanering.<br />
Mellanrummet<br />
Befästningsarbetena av Landskrona avstannade redan 1788 men först 1805 togs ett formellt<br />
beslut att arbetena med den nya staden skulle upphöra. De avbrutna utfyllnadsarbetena<br />
lämnade Landskrona i ett ganska eländigt skick där brist på tjänligt vatten var ett stort<br />
problem, gatubelysning saknas och hamnen behövde muddras. Landskrona, liksom många<br />
andra svenska städer, präglades av stagnation under första hälften av 1800-talet. Vid 1800<br />
hade Landskrona 3800 invånare. När utbyggandet av den Nya staden helt avstannat 1805 tas<br />
en ny stadsplan fram där området innanför vallgraven avsätts för publika trädgårdar och<br />
parker. Med den nya stadsplanen blir Landskrona nu en civil stad. De främsta inkomstkällorna<br />
är jordbruk, handel och sjöfart. Vid denna tid finns bland annat garverier, tobaksfabriker och<br />
ett sockerbruk i staden. Vid 1850 finns endast sockerbruket kvar. Det kommer att dröja innan<br />
de planerade parkerna anläggs och få av de tomterna som läggs ut i stadsplanen bebyggs. På<br />
grund av det rådande ekonomiska läget byggs mycket lite i Landskrona under första hälften<br />
av 1800-talet. Det fåtal hus som ändå byggs uppförs i enkel odekorerad puts varav de flesta<br />
byggs om under senare delen av 1800-talet.<br />
7
Industristaden - civil stad<br />
Under andra halvan av 1800-talet upplever Landskrona en blomstringsperiod. Industrin får nu<br />
ett rejält uppsving och tar över stadsbyggandet efter militären. Hamnen har muddrats och<br />
byggts om. År 1865 knyts Landskrona till järnvägsnätet vilket underlättar för industrin och<br />
söder om spåret anläggs en ny hamn på utfylld mark, här placeras också industrier. Stadens<br />
folkmängd ökade relativt måttfullt mellan 1810 och 1850 från cirka 3 800 till cirka 4 100 för<br />
att sedan kraftigt stiga till cirka 14400 invånare vid sekelskiftet 1900.<br />
Vid sekelskiftet fanns det i staden ett sjuttiotal fabriker, och Landskrona räknades då som<br />
landets nionde industristad. Sockerraffinaderi, textilindustri, slakteri, ångkvarn, kemiska<br />
industrier (främst Konstgödningsfabriken 1882), mekaniska verkstäder och gjuteri var<br />
industrier i staden. I staden fanns dessutom av en betydande sjöfart.<br />
Spannmålshandlare CF Nees verksamhet har gett avtryck i staden i form av Neeska magasinet<br />
från 1857, intill magasinet lät han uppföra sin bostad. På det gamla befästningsområdet,<br />
nuvarande Teaterparken, fanns hans privata trädgård. Skånska sockerfabriksaktiebolaget hade<br />
sitt fabrikskomplex med raffinaderi och vitbetssockerfabrik i hamnen där även sockerkungen<br />
Tranchell lät bygga sitt privata palats. Efter en eldsvåda flyttades vitbetssockerfabriken ut till<br />
Säbyholm. Under andra hälften av 1800-talet expanderar tegeltillverkningen. Den lokala<br />
byggnadsstadgan föreskriver att endast bränt tegel får användas, en hel del tegel exporteras<br />
även till Köpenhamn. I kvarter Neptun växer också Sveriges första konfektionsindustri upp.<br />
På hörntomten Brocksgatan- Ödmanssonsgatan bygger Schlasbergs upp sin första fabrik år<br />
1906. Fabriken är idag riven.<br />
8
Under denna tid stensätts gator, gasrör dras fram och ett nytt vattenverk förbättrar<br />
vattenkvaliteten. I och med att stadens befolkning växer ställs krav på att större delar av<br />
stadens mark planläggs. I centrala staden försöker man att binda ihop den medeltida<br />
bebyggelse som inte förstördes av befästningsarbetena med den nya staden. Fortfarande är<br />
stadskärnan och värnarna skilda åt av vallgravar. På 1860-talet tar stadsingenjör Brolan fram<br />
nya stadsplaner för stadens östra värn. Med ny byggnadsordning som föreskriver våningshöjd<br />
på minst två våningar, grundmurade hus i bränt tegel och med takmaterial som är obrännbart,<br />
fortsätter stenstaden att växa fram. Den täta kvartersstaden som utmärker stenstaden finns<br />
representerad i kvarter Baner, Sten Sture och Palander.<br />
Stadens förste stadsarkitekt Fredrik Sundbärg tillträder 1901 och redan samma år tar han fram<br />
en ny stadsplan som en reaktion på de monotona rutnätsplanerna. Planen innebär bland annat<br />
att Östergatans betydelse som infartsgata går förlorad. Den nya Ödmanssonsgatan får funktion<br />
som huvudgata och mot denna förläggs husens huvudfasader. Sundbärg förespråkar en<br />
organisk stadsplan och ritar själv de större byggnaderna som skall vara stadsbildens accenter<br />
och fondmotiv. Vattengravarna från befästningsstaden fylls igen och här uppförs en rad<br />
offentliga byggnader som saluhallen, teatern, brandstationen, Post- och telegrafhuset,<br />
Tuppaskolan och Dammhagsskolan. Likt det sena 1800-talets stadsplaneideal samlas nu<br />
stadens offentliga byggnader som en gördel runt stadskärnan.<br />
Parkerna och de offentliga byggnaderna markerar ett identitetsskifte i staden från militär<br />
anläggning där den administrativa förvaltningen hölls innanför murarna på slottet, till att bli<br />
en civil och offentlig stad med allmänna byggnader för stadens invånare.<br />
9
Industrialismen medför en enorm befolkningsökning i städerna och bostadsbristen är stor.<br />
Boendemiljön för arbetarfamiljerna var i många fall undermålig med trångboddhet och<br />
ohälsa. Enligt tradition var det industrierna själva som skulle ordna bostadsfrågan för sina<br />
anställda, något som inte uppfylldes. Längs stadens infartsgator bygger arbetarna enkla<br />
gatuhus. Även kring vagnmansgårdarna förtätas bebyggelsen och Kvarntorgsområdet uppstår.<br />
Då området ej är planlagt växer det fram organiskt med oregelbundna kvarter och ett<br />
slingrande vägnät. De små gatuhus som uppfördes på 1850-80 talen var av traditionellt<br />
utseende. Man använde sig av traditioner från tidigare generationers byggande.<br />
Byggnadsritningar var mycket sällsynta för den mindre bebyggelsen.<br />
10
Medan arbetarna bor i hyreskaserner inne i staden flyttar fabriksägarna ut till stadens utkanter.<br />
Längs Strandvägen och vid S:t Olovs sjö byggs patriciervillor efter beställning från<br />
Landskronas societet. Vid sekelskiftet har det industriella uppsvinget och handelns<br />
framgångar gett städerna ökade resurser.<br />
I Landskrona tillsätts en bostadskommitté 1915. Stadens andra stadsarkitekt, Frans Ekelund,<br />
leder kommittéarbetet. För att komma till rätta med bostadsbristen föreslår utredningen<br />
egnahemsrörelsen som modell. Staden upplät mark, byggde bostäder och gav fördelaktiga lån<br />
för att underlätta för mindre bemedlade familjer. Ekelund upprättade även ett antal<br />
typritningar som bifogades utredningen. Här föreslås större villor, radhus och parhus för nya<br />
kvarter utanför stadsplanen, något som var en förutsättning för att lånen kunde nyttjas. Frans<br />
Ekelund upprättar själv stadsplanen för det område som idag går under namnet Egna hem.<br />
Området byggs ut successivt och planen är mycket genomarbetad med varierande husstorlekar<br />
och kvarter. I trädgårdarna ska finnas möjlighet att odla nyttoväxter för egen försörjning.<br />
Utredningen föreslår också hyreshus för de växande arbetarskarorna på Öresundsvarvet. På<br />
ängarna runt kvarter Gripen och på Exercisfältet stod baracker för bostadslösa. I kvarter<br />
Gripen får Ekelund möjlighet att bebygga ett helt tomt kvarter. Ekelunds idéer präglas tydligt<br />
av arts and craftsrörelsen med lokalt och regionalt förankrad utformning och materialval,<br />
omsorg om husens individualitet samt ett socialt engagemang. I hans arkitektur finns även en<br />
hantverksmässig prägel som kommer till uttryck i mönstermurningar i tegelfasaderna och<br />
artikulerade putsfasader.<br />
11
Ekelund kommer att rita ett stort antal bostadshus i Landskrona under sin verksamma tid som<br />
stadsarkitekt. Hans gärning som stadsarkitekt har lämnat spår i var och vartannat kvarter i<br />
staden.<br />
Kolonirörelsen i Landskrona<br />
Stora delar av stadens obebyggda markområden i stadens utkanter uppläts för<br />
koloniträdgårdar och kolonirörelsen får i Landskrona ett av sina första och starkaste fästen.<br />
Koloniområdena har en viktig social funktion. Syftet med kolonilotterna var att förbättra<br />
arbetarklassens livsvillkor genom att erbjuda möjlighet till rekreation och husbehovsodling.<br />
Särskilt värdefullt blev möjligheten att odla potatis och grönsaker under världskrigstiden.<br />
Citadellets koloniområde är förmodligen Sveriges äldsta. När de gamla befästningsvallarna<br />
spelat ut sin roll ur försvarssynpunkt anlades de första koloniträdgårdarna på citadellets vallar.<br />
Vallarna styckades upp i mindre vallotter, till en början fick anställda vid garnisonen<br />
arrendera lotterna. Området präglas av småskaliga stugor varav många är från förra<br />
sekelskiftet med fantasifull snickarglädje. Kolonirörelsen är en del av den starka<br />
arbetarrörelse som växte fram i staden i samband med industrins etablering.<br />
12
Borstahusen<br />
Borstahusen kom att etableras redan i slutet av 1700-talet. I Kalkugnslyckan, i Bortshusens<br />
norra del, anlades en kalkugn som skulle förse den nya stadens alla byggnader med kalkbruk.<br />
Detta kom att bli startpunkten för Borstahusens fiskeläge. Boende i Borstahusen försörjde sig<br />
inte bara på fisket utan även på det närbelägna sockerbruket i Säbyholm och på kalkbruket.<br />
Sockerbetor från Ven lastades av i hamnen i Borstahusen och transporterades vidare på en<br />
smalspårig järnväg till Säbyholm. Pumphuset försåg sockerfabriken med vatten. I<br />
Borstahusen kan man urskilja tre olika tillväxtperioder som också avspeglar sig i områdets<br />
bebyggelsekaraktärer.<br />
Modernismens stad<br />
Sol, ljus och luft var ledord för funktionalismen, den riktning inom arkitektur och<br />
stadsbyggande som slog igenom runt 1930. Funktionalismen var en reaktion mot den slutna<br />
stenstaden och dess trångboddhet som man menade var ett hot mot folkhälsan. Samtidigt<br />
lanserar den socialdemokratiske statsministern Per Albin Hansson Folkhemstanken som bland<br />
annat innebar att samhället skulle präglas av jämlikhet och att alla medborgare skulle ha<br />
tillgång till en god bostad. År 1933 tillsattes den bostadssociala utredningen med syfte att<br />
skapa goda och sunda bostäder för alla medborgare. Funktionella och ändamålsenliga<br />
bostäder eftersträvas och fristående lamellhus blir allt vanligare och områden delas upp efter<br />
funktion. Lamellhusen längs Vallgatan visar på de nya idealen, liksom bebyggelsen i<br />
ädelstenskvarteren. Egna Hemsbebyggelsen i Hyllingelyckan tillkommer på 1940-talet.<br />
Industrin i Landskrona är fortfarande betydande där Landsverk har ett uppsving på grund av<br />
krigsmaterialproduktionen. Metallindustrin expanderar då Paul Bergsöe och Järnkonst<br />
tillkommer.<br />
13
Sandvången<br />
Efter andra världskriget rationaliseras jordbruket ytterligare. Befolkningsökningen i städerna<br />
fortsätter. För att råda bot på trångboddheten planerar man nu för helt nya stadsdelar s.k.<br />
grannskapsenheter. Dessa var tänkta att fungera som fristående, självförsörjande satelliter<br />
med boendeservice som skolor, barnstugor, butikscentrum och gemensam tvätt- och<br />
värmeanläggning. Grannskapsenheterna var trafikseparerade, ofta med en ringväg runt<br />
bebyggelsen, som i sin tur var grupperad kring ett grönområde med de olika<br />
gemensamhetsanläggningarna. Man tänkte sig vidare att staden skulle växa genom att<br />
grannskapsenhet lades till grannskapsenhet.<br />
Sandvången utgör ett skolexempel på denna nya typ av stadsdel. Landskronahems<br />
Sandvången var 1950-talets stora byggprojekt för att avhjälpa den stora bostadsbristen i<br />
Landskrona Under en tioårsperiod byggdes 813 lägenheter. Området skulle ansluta till<br />
befintlig villabebyggelse i söder och öster. Bebyggelsen i området utgörs av punkthus i 7<br />
våningar, lamellhus och radhus med egen trädgård. Området fick gemensam värme och<br />
tvättanläggning, mindre butikscentra och skola. 1951 flyttade de första hyresgästerna in. För<br />
många innebar det att man äntligen fick varmvatten och badrum. Hela bygget var klart 1959.<br />
Utefter den nyanlagda Ringvägen planerades ett område för lättare industri där Schlasbergs<br />
konfektionsindustrier flyttade in i början av 50-talet.<br />
Samtidigt som nya bostadsområden växer fram i stadens utkanter omvandlas och saneras<br />
delar av stadskärnan. I statliga utredningar pekade man på att stadskärnorna hade<br />
stadsplanetekniska brister. Blandningen av bostäder och verksamheter ansågs som ett problem<br />
liksom de bristande möjligheterna att lösa framkomligheten för den växande bilismen.<br />
Stadsplaneringen kom till stor del att handla om bilens framkomlighet, och till de åtgärder<br />
som vidtogs hörde trafikseparering och bilfria bostadsområden. Efter avrivningar i kvarter<br />
Gröna Lund öppnar Domus 1965 på Järnvägsgatan med parkering på varuhusets tak.<br />
14
Bilismens framväxt var en av de viktigaste faktorerna för en förändrad stadsbild efter 1960.<br />
Bilen höll på att bli var mans egendom och Landskrona var landets största bilimporthamn.<br />
Under 1960-talet byggs motorvägen mellan Malmö och Helsingborg med anslutning in till<br />
Landskrona. De gamla järnvägsvallarna byggs om till infartsgata. 1960 har staden nära 30 000<br />
invånare.<br />
Perioden från mitten av 1960-talet och tio år framåt har kommit att kallas rekordåren.<br />
Industrierna, handeln och god service lockar folk, dels från omgivande landsbygd och<br />
småorter, dels som arbetskraftinvandring. Bostadsbristen var stor i början av 1960-talet och<br />
med hjälp av statliga lån skulle man bygga bort problemet. Storskaligheten i byggandet<br />
krävde en industrialiserad byggproduktion. I Landskrona byggdes sex tusen lägenheter under<br />
perioden 1965-1975. Kopparängen, Pilängen och Silverängen är exempel på rekordårens<br />
bebyggelse i Landskrona. Radhusområden och områden med gruppbyggda friliggande<br />
småhus är också en del av miljonprogrammets bostäder.<br />
I Fröjdenborg ritar Aina Berggren gulteglade sjuvåningshus vid tvätteprammen. Aina<br />
Berggren är också arkitekten bakom Köpenhamnsterminalen liksom många förtätningar i<br />
känsliga bebyggelseområden som Kvarntorget och Borstahusen.<br />
Inte bara rekordårens bebyggelse avsätter spår i stadens utkanter. Ralph Erskine ritar<br />
Esperanza som uppförs 1969-1970. Området omfattar 130 bostäder radhus och atriumhus.<br />
Bebyggelsen är grupperad kring ett system av gågator och grönytor som plats för lek och<br />
gemenskap. Radhusen mot Helsingborgsvägen skyddar mot buller. I söder ansluter området<br />
15
till Samuelssons och Jaeneckes Nyvång. Öresundsparken och Kryddgränderna är andra<br />
exempel på det sena 1960-talets bostadsområden.<br />
I Landskrona görs stora satsningar på idrottsrörelsen. Skånes första ishall invigs 1963, 1965<br />
invigs idrottshallen ritad av Arne Jacobsen. Karlsund fortsätter att utvecklas till ett område för<br />
fritid och rekreation. Även inom kultursektorn finns Konsthallen, Skånska teatern,<br />
Landskrona museum.<br />
Under 1970-talet upplever Landskrona en industriell nedgång. Textilindustrin lägger ned och<br />
varvet går allt sämre. För första gången står nyproducerade lägenheter tomma. År 1981 lägger<br />
Öresundsvarvet slutligen ned och 2500 varvsarbetare mister jobbet. I mitten av 1980-talet är<br />
6,5 % av lägenheterna i Landskrona tomma. Omdaning av verksamhetsområden till attraktiva<br />
bostadsområden sker även i Landskrona i början av 2000-talet. Nyhamn byggs men resultatet<br />
är inte övertygande, kanske för att staden själv tycks ambivalent inför satsningen. Övergången<br />
från den industriella epoken till den postindustriella är inte självklar.<br />
Bebyggelsen i Landskrona håller i många delar hög kvalitet. Många gånger har det varit en<br />
stad med gott självförtroende där man vågat satsa på modern arkitektur, detta syns inte minst i<br />
Sundbärgs och Ekelunds bebyggelse i staden. Objekt som Samuelssons konsthall och<br />
Jacobsens idrottshall sticker också ut. Trots den allmänna nedgång som ofta beskrivs av<br />
staden med varvskris, bostadssegregation och arbetslöshet har man fortfarande möjliggjort för<br />
ganska kaxiga byggnader som Wingårds Citadellbad och ”Japanhuset”. Landskronas<br />
värdefulla bebyggelsemiljöer är utan tvekan en av stadens viktigaste tillgångar. För en<br />
levande stadskärnan krävs ett gott självförtroende där man vågar ställa krav på fastighetsägare<br />
att vårda karaktärerna, våga värna staden!<br />
16
Säkerställandeläge i Landskrona - Bevarandeplaner och<br />
skyddad bebyggelse i Landskrona<br />
Bevarandeplaner från 1977 och 1986<br />
En del av 1700-talsbebyggelsen säkerställd i detaljplan<br />
Stora delar av Landskrona utgör riksintresse för kulturmiljövården – säkerställ<br />
riksintressets värden<br />
Byggnadsminnen<br />
Tranchellska huset<br />
Gamla Kassan<br />
Adolf Fredriks kasern (Landskrona museum), tyghuset och Kasernplan<br />
Citadellet och Järnvägsstationen är statliga byggnadsminnen<br />
Stora delar av stadskärnan utgör fornlämning - den medeltida staden<br />
Behov<br />
Urvalet i Bevaringsplanerna behöver till stora delar omvärderas. Den yngre<br />
bebyggelsen är underrepresenterad.<br />
Identifiera skyddsvärd bebyggelse efter 1970<br />
Strategi för att säkerställa skyddsvärd bebyggelse i detaljplaner. Burlövmodellen?<br />
Gårdsbebyggelse<br />
Industristaden Landskrona - inventering.<br />
Inte bara bebyggelse utan även strukturer som exempelvis infrastrukturens utveckling.<br />
Arbetarrörelsen har en lång och stark tradition i staden. Oklart om kunskapsläget för<br />
arbetarrörelsens fysiska spår i staden. Folkets park, Folkets hus, Nykterhetsrörelsen,<br />
Verdandi.<br />
Miljömålet God bebyggd miljö. Skyddad bebyggelse i staden. Kartunderlag.<br />
17
Litteratur:<br />
Ahlberg, Nils. 1998. Stadens mönster- de historiska kartorna berättar<br />
Ahlberger, Christer. 2001. Den svenska staden - vinnare och förlorare<br />
Anglert, Brorsson, Larsson och Reisnert. 2010. Den lyckade staden Landskrona<br />
Blennow, Anna-Maria. Stadsarkitekternas epok 1870-1950.<br />
Blomgren, Christer. 2011.En stad i ständig förändring.<br />
Eriksson, Eva. 1990. Den moderna stadens födelse.<br />
Jönsson, Åke. 1997. Historien om en stad I-III.<br />
Stadsantikvariska avdelningen, Malmö museer. 1998. Underlag för byggnadsminnesförklaring. Gamla<br />
Kasern, tyghuset och Kasernplan.<br />
Bevaringsplan för Landskrona del I och II. 1977 och 1986.<br />
Länsstyrelsens kulturmiljöprogram.<br />
http://www.lansstyrelsen.se/SKANE/SV/SAMHALLSPLANERING-OCH-<br />
KULTURMILJO/LANDSKAPSVARD/KULTURMILJOPROGRAM/Pages/kulturmiljoprogram.aspx<br />
Landskronas museums databas; http://www.landskronaminnesbanken.se/foto.htm<br />
18