Bok SG i textstorlek 14 - Tro Bibeln
Bok SG i textstorlek 14 - Tro Bibeln
Bok SG i textstorlek 14 - Tro Bibeln
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Om denna bok<br />
En trosuppbyggande uppenbarelse av Guds kraft och avsikt att<br />
använda allt för att utveckla oss och ge oss auktoritet för Hans syften.<br />
Lär dig att ta del av Guds kraft för att kunna vandra i Jesu fotspår, för<br />
dig själv såväl som för dina syskon i kommande dagar. Många<br />
exempel på tecken och under finns med.<br />
BESKRIVNING AV BOKEN<br />
Denna bok ger svar på många svåra frågor rörande Guds auktoritet<br />
och makt och varför saker och ting är som de är.<br />
Aposteln Paulus bad till Gud att han skulle sända en uppenbarelsens<br />
Ande så att vi skulle förstå hur rik på härlighet Hans arv är bland de<br />
heliga och hur oerhört stor Hans makt är i oss som tror (Ef.2:17-18).<br />
Denna uppenbarelse, med tillhörande tro, är vad denna bok handlar<br />
om. Jesus sa: ”Gå, som du tror skall det ske dig." (Matt.8:13) och<br />
"Som ni tror skall det ske med er." (Matt.9:29).<br />
Rätt tro är en ständig förutsättning för att kunna ta emot och för att<br />
kunna ge av de gåvor Gud utlovat.<br />
Det finns många frågor i vårt inre och många röster i världen som ger<br />
svar.<br />
På grund av detta kan vår vandring med Gud komma av sig och det<br />
blir svårt att uppfylla Hans syfte för oss.<br />
Rörande denna situation har Gud sagt: ”Vandrar två tillsammans utan<br />
att de kommit överens om det?” (Amos 3:3)<br />
Undervisningen i boken är i överensstämmelse med och har förtroende<br />
för vår allsmäktige Gud, som kärleksfullt låter allt samverka för det<br />
bästa (Rom.8:28) så att vi kan bli kärl (2 Tim.2:21) genom vilka Hans<br />
auktoritet och kraft kan strömma.<br />
I boken finns många spännande vittnesmål om Guds kraft uppenbarad<br />
i frälsning, helande, befrielse och försörjning av och genom Hans<br />
utvalda som har lärt sig att samarbeta med Honom.<br />
1
2<br />
För att kunna uppnå detta underbara resultat kommer vi att "fortsätta<br />
kampen för den tro som en gång för alla har överlämnats åt de heliga"<br />
(Jud.1:3), inte för vår tids tro som sedan länge avfallit. Kristna överlag<br />
tenderar att välja ut verser som stämmer överens med vad var och en<br />
vill tro, men märk att den sanning som "skall göra er fria" (Joh.8:32)<br />
kan endast erhållas genom erkännandet av samtliga verser för<br />
"summan av ditt ord är sanning" (Ps.119:160).<br />
Med kärlek från din tjänare i Kristus,<br />
David Eells<br />
ISBN: 0-9759941-3-1 Rev 2005 Faithful Publishing<br />
Översättning till svenska från "Sovereign God for Us and Through Us”.<br />
http://www.unleavenedbreadministries.org<br />
Översättning 2008: Svante Dahlman, Lennart Einald, Mikael Sjöberg,<br />
Johan Strandberg<br />
Ny redigering och korrigering 2009: Lennart Einald
3<br />
Kapitel 1<br />
Guds suveränitet och syfte med allt<br />
Vi vet att för dem som älskar Gud samverkar allt till det bästa,<br />
för dem som är kallade efter hans beslut. (Rom.8:28).<br />
<strong>Tro</strong>r vi verkligen att allting samverkar för att Guds goda syfte ska bli<br />
verklighet för Hans kallade? Våra reaktioner på livets omständigheter<br />
är en bra måttstock på detta. Att känna till Guds syften med allt ger<br />
stor frid. Vilket syfte talar Paulus om i denna vers? I nästa vers kan<br />
vi se att syftet är att forma så många söner som möjligt till Jesu<br />
Kristi avbild. (Rom.8:29) Ty dem som han i förväg har känt som<br />
sina har han också förutbestämt till att formas efter hans<br />
Sons bild, för att Sonen skulle vara den förstfödde bland<br />
många bröder. Gud har i förväg bestämt att Hans sanna barn skulle<br />
formas efter Jesu avbild. Detta har varit Guds syfte alltsedan<br />
världens skapelse, även innan människan skapades och föll, som vi<br />
kommer att se.<br />
Allting tjänar Gud för att manifestera Hans söner. Detta är<br />
orsaken till att Gud skapade denna värld. En del människor som inte<br />
förstår detta, tror att det kanske finns misslyckande i Guds plan. Men<br />
efter att ha studerat Guds suveränitet så kommer vi att upptäcka att<br />
det inte finns några fel alls i Hans system. Suveränitet betyder att<br />
utöva högsta möjliga och oberoende auktoritet. Även synden och<br />
djävulen tjänar Guds syfte, som vi kommer att se. Han kommer att<br />
ha söner att umgås med genom evigheten. Mot detta syfte kommer<br />
Han att få allting att arbeta tillsammans för det goda. Inte allt är<br />
gott, men allt samarbetar för det goda. Som min gode vän Ray<br />
Taylor sade så fyndigt: ”Vad lämnar ordet 'allt' utanför?” Att applicera<br />
denna sanning på våra liv ger oss en tankeställare.<br />
Gud måste vara både allsmäktig och allvetande för att kunna<br />
göra ett sådant påstående. Som vi kommer att se, så proklamerar<br />
Skriften att Gud har suverän kontroll över allt som har något att göra<br />
med ditt liv. Han faller aldrig av sin tron och, som vi kommer att se,<br />
så delar han aldrig tronen med djävulen. Den auktoritet som djävulen<br />
har är enligt Guds design och lagar.<br />
Allting tjänar Gud i det pågående skapandet av söner.<br />
(Ps.119:91) Enligt dina domslut består den än i dag, ty allting<br />
måste tjäna dig. Allting tjänar Gud i denna process, det goda och<br />
det onda, för att genomföra Hans plan. Gud skapade aldrig något<br />
som skulle kunna omintetgöra Hans plan, för Gud gör aldrig några<br />
misstag. Gud använder t o m det onda när Han genomför sin plan.<br />
3
4<br />
Du kanske har invändningar mot det påståendet. Förhoppningsvis<br />
ändrar du åsikt när vi tittar närmare på vad Skriften säger. Ondskan<br />
är ett redskap för en suverän Gud, för att rena oss och få oss att<br />
mogna. Utan ondska så finns det ingen som kan korsfästa oss,<br />
förfölja oss, och som kan fresta oss, så att vi har anledning att stå<br />
emot frestelserna och på så sätt bli renade. Gud har gjort allting,<br />
även de ogudaktiga för den dag då Hans folk behöver bli tuktade.<br />
(Ords.16:4) HERREN har gjort var sak för sitt särskilda syfte,<br />
även den ogudaktige för olyckans dag. Sex gånger i <strong>Bibeln</strong>s<br />
historia har Gud rest upp ett stort rike som kommit emot hans folk<br />
efter att de avfallit, för att förfölja dem och få dem upp på korset. Vid<br />
varje tillfälle erkänner <strong>Bibeln</strong> att det är Gud som rest upp dessa<br />
vilddjur – det egyptiska, assyriska, babyloniska, medo-persiska,<br />
grekiska och det romerska – för syftet att komma emot Hans folk.<br />
Gud kommer snart att göra samma sak mot församlingen, för<br />
Uppenbarelseboken uppger att Han ska låta ännu två vilddjursriken<br />
träda fram. (Upp.17:10,11).<br />
Aposteln Paulus lärde sig förnöjsamhet. Han förstod att ingen<br />
kunde omintetgöra Guds plan för hans liv. Oro, rädsla eller otålighet<br />
kommer endast på grund av vår närsynta och omogna förståelse av<br />
Guds mästerliga plan för våra liv. Du kan föreställa dig hur värdefull<br />
en sådan stor apostel och evangelist som Paulus var för de heliga på<br />
hans tid. Men Paulus blev likafullt fängslad. (Fil.1:12) Jag vill att ni<br />
skall veta, bröder, att det som har hänt mig snarare har lett<br />
till framgång för evangeliet. (13)Så har hela pretoriet och alla<br />
andra kommit att förstå att det är för Kristi skull jag sitter<br />
fängslad. (<strong>14</strong>)Min fångenskap har gjort de flesta av bröderna<br />
övertygade i Herren, så att de vågar predika Guds ord ännu<br />
mer oförskräckt. Paulus hade en förståelse för att djävulen inte var<br />
upphovet till att han var fängslad eftersom detta var så värdefullt för<br />
Guds rike. Det tänkesätt som folk har idag är ungefär att: ”Djävulen<br />
gjorde säkert det här för att omintetgöra Guds plan.” Paulus säger<br />
inte att djävulen inte skulle ha haft sin hand med i situationen, men<br />
att djävulen likafullt inte kan omintetgöra Guds plan. Allting<br />
samverkar för det goda, individuellt och kollektivt. Individuellt var det<br />
för Paulus bästa och kollektivt för brödernas. Evangeliet gick ut tack<br />
vare att Paulus satt i fängelse. Det var i fängelset som Paulus skrev<br />
det mesta av Nya Testamentet. Guds Ord spreds mycket snabbare<br />
och till flera platser, därför att han satt i fängelse. Människorna blev<br />
också modigare att gå ut och predika Evangeliet. I de sista verserna<br />
av Filipperbrevet läser vi t.o.m. att några i Caesars hushåll blev<br />
omvända tack vare detta.<br />
4
5<br />
Ibland ser vi på omständigheterna i stället för på Ordet och tror<br />
att djävulen har blivit kapabel att sätta stopp för Guds plan. Gud<br />
skulle aldrig ha skapat djävulen om han hade haft förmåga att stoppa<br />
Hans plan. Här invänder någon förstås att Gud inte alls skapade<br />
djävulen, utan att han snarare var en ängel som föll. Men eftersom<br />
Gud är allvetande såsom Skriften säger att Han är, så visste Han på<br />
förhand att Hans ängel skulle bli djävulen. Han är också allsmäktig så<br />
Han kunde ha stoppat något som Han visste kunde ske. Därför är det<br />
faktiskt så att Han har skapat djävulen. Gud säger, (Jes.45:7) ”Jag<br />
danar ljuset och skapar mörkret, jag ger lycka och skapar<br />
olycka. Jag, HERREN, gör allt detta.” (Jes.54:16) ”Se, jag<br />
skapar smeden, som blåser upp kolelden och formar ett vapen<br />
genom sitt arbete. Jag skapar också fördärvaren till att<br />
förstöra. (17)Inget vapen som smids mot dig skall ha<br />
framgång...” Eftersom Gud skapade den onde fördärvaren, så har<br />
han uppenbarligen auktoritet att säga att han inte kan ha framgång<br />
mot oss. Den onde kan inte ha framgång för sitt eget syfte, utan<br />
endast för Guds goda syfte. <strong>Tro</strong>r du att de tre hebréerna undrade hur<br />
deras Gud, som de hade varit så trogna mot, kunde i förväg<br />
bestämma att de blev kastade in i den brinnande ugnen? Ha tålamod<br />
med mig om du tror att ”att i förväg bestämma” är ett för starkt<br />
uttryck här. De där hebréerna fann att de måste gå igenom detta<br />
eldprov för att göra intryck på en hednisk kung genom kraften och<br />
den frälsande nåden hos Israels Gud. Han blev verkligen imponerad<br />
av att se att deras Gud uppenbarade sig genom att stå hos dem mitt<br />
i elden, utan att deras kroppar eller kläder brann upp. Det var bara<br />
deras rep brann av och lossnade. (Dan.3:25-27). Guds syfte med<br />
denna prövning var att göra intryck på kungen och att befria dem<br />
från träldom. Detta är ett exempel på eller en skuggbild av hans<br />
syfte med våra liv också.<br />
Alla dessa gammaltestamentliga berättelser och lagar är också<br />
liknelser (exempel eller skuggbilder) med djupare mening för oss. (1<br />
Kor.10:11) Det som hände dem tjänar som exempel och<br />
skrevs ner för att varna oss som har världens slut inpå oss.<br />
(Kol.2:16) Låt därför ingen döma er för vad ni äter och dricker<br />
eller ifråga om högtid eller nymånad eller sabbat. (17) Allt<br />
detta är bara en skugga av det som skulle komma...<br />
En annan orsak till hebréernas prövning – som de inte kunde ha<br />
förutsett – var att kungen skulle komma att förkunna om Israels Gud<br />
för hela det babyloniska riket. (Dan.3:28-30) Nebukadnessar tog<br />
då till orda och sade: "Lovad vare Sadraks, Mesaks och Abed-<br />
Negos Gud, som sände sin ängel och räddade sina tjänare. De<br />
förtröstade så på honom att de överträdde kungens befallning<br />
5
6<br />
och vågade sina liv för att inte tvingas dyrka eller tillbe någon<br />
annan gud än sin egen Gud. (29) Härmed befaller jag nu att<br />
vem det vara må av alla folk och stammar och tungomål, som<br />
säger något ovärdigt om Sadraks, Mesaks och Abed-Negos<br />
Gud, han skall slitas i stycken, och hans hus skall göras till en<br />
sophög. För det finns ingen Gud som kan hjälpa så som han."<br />
(30) Därefter lät kungen Sadrak, Mesak och Abed-Nego få stor<br />
ära och makt i Babels hövdingdöme. Wow, det fanns även en<br />
befordran invävd här för dem!<br />
Nebukadnessar började förkunna och lovprisa vår Gud för hela<br />
världen tack vare deras trofasta lydnad. (Dan.3:31-33) Kung<br />
Nebukadnessar till alla folk och stammar och tungomål som<br />
finns på hela jorden. Jag önskar er fred och framgång. (32)<br />
Jag finner för gott att härmed kungöra de tecken och under<br />
som den högste Guden har gjort med mig. (33) Stora är hans<br />
tecken, mäktiga hans under. Hans rike är ett evigt rike, hans<br />
välde varar från släkte till släkte.<br />
Efter att mederna och perserna erövrat det babyloniska riket<br />
blev Daniel använd av Gud till att förkunna om Honom för den<br />
generationen också. Han visste antagligen inte att genom att bli<br />
kastad åt lejonen på grund av sin trofasthet, så iscensatte Gud<br />
scenariot för detta mirakel vilket han, utan tvivel, hade bett för. Kung<br />
Darejaves såg att Daniel blev befriad från de hungriga lejonen och<br />
”man kunde inte upptäcka någon skada på honom, ty han<br />
hade förtröstat på sin Gud” (Dan.6:23). Sedan kastade han<br />
Daniels fiender åt lejonen i stället. Deras gud var inte kapabel att<br />
befria dem. Efteråt bestämde Darejaves att Daniels Gud var ”den<br />
levande Guden” och proklamerade Honom inför världen.<br />
(Dan.6:25-27) Därefter lät kung Darejaves skriva till sitt folk<br />
och stammar och tungomål som fanns på hela jorden: ”Jag<br />
önskar er fred och framgång! (26) Härmed befaller jag att<br />
man inom hela mitt rikes område skall bäva och frukta för<br />
Daniels Gud. Ty Han är den levande Guden som evigt förblir.<br />
Hans rike kan inte förgöras, Hans välde har inget slut. (27)<br />
Han befriar och räddar, Han gör tecken och under i himlen och<br />
på jorden, Han som har befriat Daniel ur lejonens våld.”<br />
Jag tror att Gud har visat mig att det kommer att ske en<br />
uppfyllelse av Daniels och de tre hebréernas historia i kommande<br />
dagar. Är du beredd på att prövningar och förföljelser från de<br />
ogudaktiga blir ett verktyg mot samma mål? Dessa fyra blev av med<br />
endast sina band till de ogudaktiga i deras eldprov. Med andra ord så<br />
erhöll de helgelse och befrielse. Inte allt kommer att erhållas på ett<br />
fysiskt sätt, men de rättfärdiga dör aldrig, de byter bara adress. Det<br />
6
7<br />
köttsliga sinnet förstår inte att Gud använder allting för sin plan. Men<br />
denna förståelse hjälper oss att samarbeta med Gud i våra<br />
individuella prövningar här och nu så att Kristi härlighet kan bli synlig<br />
i oss. (1 Pet.4:12) Mina älskade, var inte förvånade över den<br />
eld som ni måste gå igenom till er prövning, som om det<br />
hände er något oväntat. (13) Nej, gläd er ju mer ni delar Kristi<br />
lidanden. Då skall ni också jubla och vara glada, när han<br />
uppenbarar sig i sin härlighet. (<strong>14</strong>) Saliga är ni, om ni hånas<br />
för Kristi namns skull, ty härlighetens Ande, Guds Ande, vilar<br />
över er. Observera att Gud tar åt sig äran till denna prövning för det<br />
goda syftet att pröva oss.<br />
Paulus förståelse för Guds suveränitet, att Hans goda plan ska<br />
bli fullbordad, gav honom en tillfredsställelse som de flesta kristna<br />
inte har idag. (Fil.4:11,12) Jag säger inte att jag har saknat<br />
något, för jag har lärt mig att vara nöjd med det jag har. (12)<br />
Jag kan leva enkelt och jag kan leva i överflöd. Med allt och<br />
med alla förhållanden är jag förtrogen. Jag kan vara mätt och<br />
jag kan vara hungrig, leva i överflöd och lida brist. Vad var<br />
hans hemlighet? Han visste svaret på denna fråga, ”Är Gud för oss,<br />
vem kan då vara emot oss?” (Rom.8:31) Han visste att Gud inte<br />
kunde falla från sin tron och att Han inte delade den med djävulen.<br />
Låt oss se på hemligheten till Paulus frid. (Fil.4:6) Gör er inga<br />
bekymmer för något utan låt Gud i allt få veta era önskningar<br />
genom åkallan och bön med tacksägelse. (7)Då skall Guds<br />
frid, som övergår allt förstånd, bevara era hjärtan och era<br />
tankar i Kristus Jesus. Parafras: ”Bekymra dig inte för någonting<br />
alls. Begär bara av Gud och tacka Honom och du kommer att vara<br />
omsluten av Hans frid.” Paulus förstod att Gud inte skulle tillåta<br />
någon situation som han skulle behöva vara orolig för. Han förstod<br />
att genom att helt enkelt begära, tro och tacka, så skulle han inte<br />
behöva uppleva en enda situation där Gud inte skulle möta hans<br />
behov. Det är därför som Paulus hade frid och var tillfreds i varje<br />
situation som han befann sig i. Observera att han föreslår att vi<br />
tackar för det som vi har bett om, även innan vi har tagit emot det.<br />
Det är på detta sätt som tron fungerar. (Mark.11:24) Därför säger<br />
jag er: Allt vad ni ber om och begär, tro att ni har fått det, så<br />
skall det vara ert. Försök att få detta att bli en vana för dig, ty det<br />
medför frid, tillfredsställelse och resultat. Många tar inte emot något<br />
därför att de aldrig stiger in i trons vila över att de har fått något.<br />
Frukta inte. Hur många gånger uppmanar <strong>Bibeln</strong> oss att inte<br />
frukta? Jag har hört någonstans att den uppmanar oss att inte frukta<br />
hela 365 gånger, en gång för varje dag under året. Endast Gud som<br />
är suverän skulle kunna säga följande: (Fil.4:4) Gläd er alltid i<br />
7
8<br />
Herren. Än en gång vill jag säga: gläd er. (Ef.5:20) Tacka alltid<br />
vår Gud och Fader för allt i vår Herre Jesu Kristi namn. Vad<br />
skulle vi ha för orsak att fröjda oss och att tacka för allt? Vi fröjdar<br />
oss därför att en allsmäktig Gud älskar oss och därför att Han alltid<br />
har allt under kontroll, även då vi går genom tuffa prövningar. Dessa<br />
verser ger inte djävulen någon ära. Har du märkt att i Skriften ger<br />
inte helgonen någon ära åt djävulen, vilket den genomsnittlige<br />
kristne gör idag? Det beror på att moderna kristna nonchalant tror på<br />
djävulen. Paulus ger all ära till Gud, för både gott och ont. Paulus<br />
säger: ”Tacka alltid vår Gud och Fader för allt” Jag har nyligen<br />
hört predikanter säga att det här talas om endast goda saker från<br />
Gud. Men så sägs det inte alls och Paulus menar det inte heller. Det<br />
finns endast ett sätt att definiera ”...alltid ... för allt” på. Att tacka<br />
Gud för allt betyder att allt sist och slutligen kommer från Honom.<br />
För den troende som är kallad enligt Hans syfte finns inget att vara<br />
orolig över. ”Allt” anknyter inte endast till det som är för handen,<br />
utan också till allt det som vi har i Kristus, nämligen hans löften.<br />
Tacka Gud för allt som Hans löften säger att vi har, även fastän vi<br />
inte ser det än.<br />
Gud har placerat oss i en kontrollerad omständighet, där Han vill<br />
att vi ska lära oss och växa. Jag är helt säker på att då lärjungarna<br />
var i båten som höll på att fyllas med vatten, så registrerade deras<br />
sinnen att det var fara å färde. Omständigheten var dock mycket<br />
mera kontrollerad än de förstod. Allt de såg var att båten höll på att<br />
fyllas med vatten. Därför blev de rädda och rusade fram till Jesus.<br />
Vad sade Jesus då han vaknade? (Mark.4:40) Han sade till dem:<br />
"Varför är ni rädda? Har ni ännu ingen tro? Om Jesus var med i<br />
båten, så vad var de oroliga för? Jesus är hela tiden med i båten hos<br />
oss. Vad oroar vi oss för? Ha bara tro. Lärjungarna uppfattade fara.<br />
Jesus såg inte alls någon fara, eftersom han hade tro. Jesus var så<br />
lugn där han sov mitt i stormen. Tacka alltid för allt i Herren Jesu<br />
Kristi namn. (Ef.1:11) I honom har vi också fått vårt arv,<br />
förutbestämda till det av honom som utför allt efter sin vilja<br />
och sitt beslut. Det enda sätt på vilket Gud kan förutbestämma<br />
något är att utföra allt efter sin vilja. I annat fall kunde en upprorisk<br />
fri vilja spoliera Hans plan och vi skulle aldrig kunna lita på vad Han<br />
säger. Han tar inte hänsyn till några råd, utan endast till sin egen<br />
vilja, eftersom Han aldrig gör några misstag. Gud ser slutet ända från<br />
början. Han behöver aldrig backa och ta det på nytt. Gud tar inte in<br />
kunskap från sina sinnen liksom vi. Han har all kunskap. Gud gjorde<br />
en så bra plan från början, så han har aldrig behövt ändra på den.<br />
Allt som Gud gör, gör han enligt sin egen viljas beslut. Det finns<br />
inte en enda fullständigt fri vilja till i hans skapelse. Om det hade<br />
8
9<br />
funnits det, så skulle jorden ha varit en mycket farlig plats. En fri<br />
vilja är en vilja som är kapabel att göra vad den vill. Tack gode Gud<br />
att det endast är Hans goda, fria vilja som ”utför allt efter sin vilja<br />
och sitt beslut”, som har kontroll.<br />
Ingen av oss har en fullständigt fri vilja än. Vi stiger in i den fria<br />
viljan, som är Guds fria vilja. Innan vi kom till Kristus hade vi mindre<br />
fri vilja än vad vi har nu, eftersom vi tidigare var bundna av synd,<br />
men Jesus kom för att sätta fångarna fria. (Jes.61:1) ...Herrens,<br />
HERRENS Ande är över mig, ty HERREN har smort mig till att<br />
predika glädjens budskap för de ödmjuka. Han har sänt mig<br />
att förbinda dem som har ett förkrossat hjärta, att ropa ut<br />
frihet för de fångna och befrielse för de bundna. Vi var<br />
begränsade i alla riktningar. Vi är fortfarande begränsade från att gå i<br />
de riktningar som vi skulle vilja, men som Gud inte vill att vi ska gå.<br />
Vi är begränsade i förmåga, tänkesätt, kapacitet och natur. Det stora<br />
är att Sonen har kommit för att sätta oss fria. (Joh.8:36) Om nu<br />
Sonen gör er fria, blir ni verkligen fria. Ju mer vi tar emot Hans<br />
vilja, desto mer fri vilja har vi, för Han gör vad Han vill göra. Då vi<br />
har Hans vilja, så gör vi vad vi vill göra. Det är en fri vilja. Gud är<br />
den ende i hela Skriften som kan göra vad Han vill, konstant. Det<br />
enda sättet för oss att ha denna fria vilja, är att ha Hans vilja i oss.<br />
Detta är orsaken till att vi studerar Skriften och vänder om eller<br />
ändrar oss. Om vi vill vara fria, så måste vi se vad Gud ser, vilket är<br />
att ha Hans förståelse och längtan i oss. Gud har den enda fria viljan<br />
och vi har bevis på det eftersom historien upprepar sig själv hela<br />
tiden. Det betyder att det finns endast ett intellekt som har kontroll<br />
över hela historien. Gud använder allas viljor, för att göra vad han vill<br />
göra. Gud har kärl till hedrande bruk och kärl till vanhedrande.<br />
Vi måste förstå hur Gud använder oss för att genomföra sin<br />
vilja. (Fil.2:13) Ty Gud är den som verkar i er, både vilja och<br />
gärning, för att hans goda vilja skall ske. Gud förutbestämmer<br />
genom att använda vår vilja till att utföra sin egen vilja. Gud<br />
använder alla viljor för att göra sin vilja. Allting, hela skapelsen,<br />
tjänar Gud för att förbereda Hans söner att möta Honom. Hela<br />
skapelsen är den åker som Gud sår säden i, vilken bär fram frukt.<br />
Många tänker att om Gud skulle ha kontrollen, så skulle denna värld<br />
vara som glass. Glass är söt, men man kan inte driva upp växter i<br />
den. Vi behöver förmultning för att driva upp gröda. Gud använder<br />
denna värld som en lantbrukare använder åkern, att tillföra död till<br />
den yttre säden så att den inre säden kan ha liv. Gud skapade den<br />
här världen till att vara den ”mylla” som skulle kunna föra fram Hans<br />
söner. Guds plan är perfekt och den kommer inte att bli<br />
omintetgjord. En del omogna kristna tror att Gud misslyckades med<br />
9
10<br />
sin första plan och var tvungen att ta till plan ”B” då Adam föll. Inte<br />
en chans! Det är här som myllan kom in, som vi kommer att se<br />
senare. Gud är ännu i plan ”A”. Han har inte ens en plan ”B”, för Han<br />
gör aldrig några misstag. Gud bestämmer inte vad Han ska göra med<br />
utgångspunkt från vad vi gör. Om det vore fallet, så skulle det vara<br />
vi som regerade över Honom. En del säger att tro förändrar saker,<br />
men tro är ”inte av er själva, Guds gåva är det” (Ef.2:8) <strong>Tro</strong>n<br />
som kommer från Honom fullbordar därför Hans vilja.<br />
Gud ”förkunnar från början vad som skall komma och<br />
långt i förväg det som inte har skett. Jag säger: Mitt beslut<br />
skall gå i fullbordan, allt vad jag vill kommer jag att göra”<br />
(Jes.46:10). Gud är aktivt involverad i allting för att göra det som<br />
Han önskar. Eftersom Han har talat ut allting redan på förhand, så<br />
måste det ske. (Jer.1:12) HERREN sade till mig: "Du har sett<br />
rätt. Jag skall vaka över mitt ord för att fullgöra det." Gud inte<br />
bara tillåter utan vidare; Han fullbordar det, då vi läser Skriften. Gud<br />
”verkar i er ... för att hans goda vilja skall ske.” Vi tycker om att<br />
använda ordet ”tillåta” för det är bekvämt för vår omogna förståelse.<br />
Skriften undervisar att Han verkar, Han gör, Han använder och Han<br />
fullbordar.<br />
(Ps.65:5) Salig är den som du utväljer och låter komma<br />
dig nära, han får bo i dina gårdar. Guds metod då han ska frälsa<br />
oss är att fylla oss med sin vilja. Om vi på något sätt missar en del<br />
av Hans frälsning, behöver vi gå till Honom och be Honom att fylla<br />
oss med sin vilja. Vi bekräftar att allting kommer från Honom, att all<br />
nåd kommer från Honom. Vår bön borde vara: ”Gud, fyll mig med<br />
dina begär, så ska jag göra det rätta.” (Ps.119:32) Jag vill löpa på<br />
dina budords väg, ty du tröstar mitt hjärta. (35) Led mig på<br />
dina budords stig, ty jag gläder mig åt den. (36) Vänd mitt<br />
hjärta till dina vittnesbörd. Bruden sa, ”Tag mig med dig! Låt<br />
oss skynda oss! (Höga v.1:4). (Eng: run after thee). När Gud drar<br />
oss, skall vi springa efter Honom. Om Han inte drar oss, så skyndar<br />
vi oss inte, eftersom frälsningen är av nåd eller välvilja.<br />
(Rom.10:20) Och Jesaja går så långt att han säger: ”Jag lät<br />
mig finnas av dem som inte sökte mig, jag uppenbarade mig<br />
för dem som inte frågade efter mig.” (Rom.3:10-12) Det står<br />
skrivet: Ingen rättfärdig finns, inte en enda, (11) ingen<br />
förståndig finns, ingen finns som söker Gud. (12) Alla har<br />
avvikit, alla har blivit fördärvade. Ingen finns som gör det<br />
goda, inte en enda. Alla var bundna i synd. En fördärvad natur<br />
söker inte Gud, som vi här har sett. (Joh.6:44) Ingen kan komma<br />
till mig, om inte Fadern som har sänt mig drar honom.<br />
10
11<br />
(Joh.15:16) Ni har inte utvalt mig, utan jag har utvalt er och<br />
bestämt om er att ni skall gå ut och bära frukt….<br />
Hur drar Gud oss? Han drar oss genom att fylla oss med en<br />
längtan att ändra oss, vända om och att komma till Honom. <strong>Bibeln</strong><br />
säger att Gud medger omvändelse. (Apg.11:18) ... Så har Gud<br />
skänkt också åt hedningarna den omvändelse som ger liv. Om<br />
vi vänder om, så är det en gåva från Gud, likadant är det när det<br />
gäller nåd. Vi befinner oss i Guds rike tack vare Hans barmhärtighet<br />
och nåd. Vi vill ju göra framsteg i Hans rike, i högsta grad, men vi<br />
behöver ändå Hans barmhärtighet och nåd för att kunna vända om.<br />
Han vill bekräfta sin förmåga i våra liv i allt. Han vill att vi ska söka<br />
Honom i en strävan att göra allting rätt. Han verkar i oss både vilja<br />
och gärning för att Hans goda vilja ska ske. Om Gud inte gjorde det,<br />
skulle vi vara i en verkligt stor knipa. Jag har alltid beundrat kung<br />
David för hans nytestamentliga visdom och kunskap bland ett<br />
gammaltestamentligt folk. (1 Krön.29:10) David lovade HERREN<br />
inför hela församlingen. David sade: "Lovad vare du, HERRE,<br />
vår fader Israels Gud, från evighet till evighet! (11)Dig,<br />
HERRE, tillhör storhet och makt, härlighet och glans och<br />
majestät, ja, allt vad i himlen (inkluderat den andra himlen där<br />
Satans rike finns) och på jorden är. Ditt, o HERRE, är riket, och<br />
du har upphöjt dig till ett huvud över allt. Vem eller vad blir<br />
utelämnat i ordet ”allt”? Gud är alltid huvudet över allting. Han skulle<br />
aldrig tillåta att det var på något annat sätt. Idén att Gud alltid är i<br />
krig med djävulen och att vi aldrig vet vem som kommer att vinna är<br />
ett tänkesätt som endast omogna kristna har. Detta tillåter dem att<br />
utmana Gud med onda avsikter tills de växer upp och förstår hela<br />
den underbara planen. Gud vinner alltid. Gud kommer att få dem<br />
som är Hans och djävulen kommer också att få dem som är givna till<br />
honom. Detta är Guds plan.<br />
(1 Krön.29:12) Rikedom och ära kommer från dig, du<br />
råder över allt, och i din hand är kraft och makt. Det står i din<br />
hand att göra vad som helst, stort och starkt. Gud tycker om<br />
att använda ordet ”allt.” Då vi talar om Gud så måste vi använda<br />
ordet ”allt” väldigt ofta. Observera att Gud regerar och ger kraft åt<br />
alla. (1 Krön.29:13-<strong>14</strong>) Så tackar vi dig nu, vår Gud, och lovar<br />
ditt härliga namn. (<strong>14</strong>)Ty vad är väl jag, och vad är mitt folk,<br />
att vi själva skulle förmå att ge sådana frivilliga gåvor? (Vilka<br />
är vi att vi skulle ha denna vilja att tjäna Gud? David förstod Guds<br />
nåd, när Han gav dem vilja att offra till Gud på detta sätt.) Nej, från<br />
dig kommer allt, och ur din hand har vi gett det åt dig. Är det<br />
inte förunderligt att Gud ger oss belöning överhuvudtaget för det som<br />
Han ger oss? Paulus sa: ”...Vad äger du, som du inte har fått?”<br />
11
12<br />
(1 Kor.4:7) Det korrekta svaret är att vi inte har något alls som vi<br />
inte har fått från Gud och likafullt så kommer vi att bli belönade.<br />
Detta att vi inte har något att vara stolta över eller att skryta över<br />
borde verkligen göra oss ödmjuka. Vi har inget som skulle kunna få<br />
oss att döma eller se ner på någon annan, för allt vad vi har är från<br />
Gud av nåd. Det som han ger kan han ta tillbaka. Vi behöver vara<br />
noga med hur vi vandrar inför Gud. (1 Krön.29:15,16) Ty vi är<br />
främlingar hos dig och gäster som alla våra fäder. Som en<br />
skugga är våra dagar på jorden, och utan hopp. (16)HERRE,<br />
vår Gud, alla dessa gåvor som vi har skaffat för att bygga dig<br />
ett hus åt ditt heliga namn - från din hand har de kommit, och<br />
ditt är alltsammans. Allt som Gud ger tillhör Honom och ska<br />
användas till att tjäna Honom.<br />
Johannes döparen hade vila och frid, men han stred mot andar<br />
som kom emot honom, precis som vi. Dessa andar försökte få honom<br />
stridslysten och avundsjuk genom att använda hans egna lärjungar.<br />
(Joh.3:25-27) Då uppstod en tvist mellan några av Johannes<br />
lärjungar och en jude om reningen. (26) De gick till Johannes<br />
och sade: "Rabbi, han som var hos dig på andra sidan Jordan<br />
och som du vittnade om, han döper och alla går till honom."<br />
(27) Johannes svarade: "Ingen människa kan ta emot något<br />
utan att det ges henne från himlen.” Johannes förståelse gav<br />
honom total frid att det han hade fått var från Gud. Han sade till dem<br />
i vers 30: ”Han måste bli större och jag mindre.” Han hade en<br />
total frid över att fullborda den del som Gud hade gett honom. Han<br />
hade också en total frid över att han förlorade lärjungar till Jesus, för<br />
han förstod Guds suveränitet. Han t.o.m. pekade ut Jesus för en del<br />
av sina lärjungar då han sa: ”Se, Guds Lamm” med påföljd att de<br />
följde Honom. Johannes var varken stridslysten eller avundsjuk. Han<br />
bara visste att han var där för att fullborda det som Gud hade lagt i<br />
hans hand. En människa kan ta emot endast det som kommer från<br />
Gud.<br />
Samfundstänkandet (eller sekterianismen) är till sin egentliga<br />
natur avundsjuk och stridslysten. Ack, dessa predikanter, hur de<br />
fajtas om sina ”täppor”. Om de kan få sig själva att se tillräckligt bra<br />
ut och alla andra att se så dåliga ut som möjligt, vem vill då gå<br />
någon annanstans? Den verkligt dåliga sidoeffekten av detta är, att<br />
då deras tjänare lämnar dem, så går de tillbaka ut i världen utan<br />
något hopp om att det skulle finnas något bättre.<br />
I själva verket är det ju i stället så, att de som växer ur dessa<br />
system går till något som är bättre. Många gånger är vi oroliga över<br />
om vi är i Guds vilja eller inte. Vi är dock i Guds vilja mera än vi kan<br />
förstå beroende på Guds suveränitet. Vi kan missa målet i våra<br />
12
13<br />
förehavanden, men ändå vara där vi behöver vara i<br />
omständigheterna, tack vare att Gud kontrollerar vår omgivning.<br />
Gud placerar oss mitt i olika omständigheter för att korsfästa oss.<br />
Jesus sattes in i omständigheter där det syntes som om Gud gav<br />
onda människor makt över Honom. Gud ger makt åt onda människor<br />
för sina egna syften. Har du någon gång befunnit dig i en situation<br />
där Gud har gett makt åt människor över dig? Gud placerar oss där<br />
för att ödmjuka oss och för att föra oss fram till vårt kors. Då Han<br />
placerar oss i en sådan situation, måste vi kapitulera. Gud sade till<br />
Paulus att han inte borde motarbeta sådana plågoandar. De är bara<br />
smärtsamma törntaggar eller sporrar som Gud använder för att få<br />
oss att inrätta oss i ledet.<br />
(Joh.19:10) Pilatus sade till honom: "Svarar du mig inte?<br />
Vet du inte att jag har makt att frige dig och makt att<br />
korsfästa dig?" (11) Jesus svarade: "Du skulle inte ha någon<br />
makt över mig, om du inte hade fått den ovanifrån. Därför har<br />
den som utlämnat mig åt dig större skuld." Jesus hade frid mitt i<br />
denna situation tack vare att Han visste att Han var i Guds händer.<br />
Vår frid försvinner om vi tror att det förs en kamp mellan Gud och<br />
djävulen, för vi vet aldrig om vi är i Guds vilja eller i djävulens våld.<br />
Likväl är vi i Guds hand. Jesus visste att ingen kunde ha någon makt<br />
över Honom, om inte Gud gav den. (Ps.91:11,12) Ty han skall ge<br />
sina änglar befallning om dig att bevara dig på alla dina vägar.<br />
(12) De skall bära dig på händerna, så att du inte stöter din<br />
fot mot någon sten. Detta gäller alla dem som ”...sitter under<br />
den Högstes beskydd...” (Ps.91:1) Vi har Guds änglar med oss.<br />
Det är omöjligt att ens stöta sin fot mot en sten, utan att Guds änglar<br />
är där för att beskydda oss. Det finns förresten inget sådant som en<br />
olycka. Olyckor är till för människor som tror på tur och inte på en<br />
allsmäktig Gud. Att skylla på ödet är att smita från vårt ansvar,<br />
eftersom vi skördar vad vi sår. (Gal.6:7) Bedra inte er själva. Gud<br />
bedrar man inte: det människan sår skall hon också skörda.<br />
Också detta visar en absolut suveränitet och rättvisa hos Gud.<br />
(Joh.3:27) ... Ingen människa kan ta emot något utan att<br />
det ges henne från himlen. Allting kommer primärt från Gud. Hur<br />
skulle Gud kunna vara vår Fader om Han lät oss ha en fri vilja att<br />
göra vad som helst utan straffpåföljder? Hur skulle Gud kunna vara<br />
vår Fader om Han gav djävulen fria händer med oss? Vi skulle aldrig<br />
göra så med våra egna barn. Det finns också något annat som denna<br />
förståelse hjälper oss med. Om allt vi ser är djävulen bakom vad som<br />
helst som sker, skulle vi aldrig ha någon orsak till att ångra oss eller<br />
välja en annan väg. Men om vi bakom djävulen ser Gud, så har vi<br />
däremot orsak att vända om. Detta är orsaken till att det är så viktigt<br />
13
<strong>14</strong><br />
att vi förstår Guds suveränitet. Vi kan alltid se bakom djävulen och se<br />
Gud och undra varför Han tillät djävulen att göra på det här sättet.<br />
Job förstod mera än de flesta i Nya Testamentet om Guds<br />
suveränitet. (Job 2:10) Men han svarade henne: "Du talar som<br />
en dåraktig kvinna skulle tala. Om vi tar emot det goda av<br />
Gud, skall vi då inte också ta emot det onda?" Under allt detta<br />
syndade inte Job med sina läppar. Gud gjorde det mycket klart<br />
att Job inte syndade genom att säga att både gott och ont kommer<br />
från Gud. Djävulen gjorde själva gärningen, men Job gav ändå ingen<br />
ära åt honom. Djävulen är endast ett redskap. Vi måste se bakom<br />
redskapet, för att se Guds suveränitet. Om vi kan göra det, så har vi<br />
orsak att undra varför vi hamnar i olika svåra omständigheter eller<br />
situationer. Om vi finner något som behöver ändras, så kommer vi<br />
att vara motiverade att göra det. Vi kommer inte att vara<br />
motiverade, om vi endast ser djävulen. Då fortsätter vi bara på vår<br />
syndfulla väg och tänker att det är den elake gamle djävulen som är i<br />
farten. Det är så bekvämt för köttet att säga: ”Det är djävulen som<br />
gör detta, eftersom jag är så god,” hellre än, ”Det är Gud som gör<br />
det, därför att jag förtjänar det.” Jag hoppas att du nu har förstått.<br />
Det är Gud!<br />
Denna vers kom för mig då den första rymdskytteln<br />
exploderade. (Luk.13:4,5) Eller de arton som dödades när<br />
tornet i Siloam föll ner över dem, menar ni att de var större<br />
syndare än alla andra invånare i Jerusalem? (5)Nej, säger jag<br />
er, men om ni inte omvänder er, kommer ni alla att gå under<br />
på samma sätt. Det kanske är politiskt korrekt att beskylla de onda<br />
killarna för nationella katastrofer, men sanningen är att vi inte vill<br />
ångra oss. Vi ser Guds syfte uppfyllt i denna vers, då de förhärdade<br />
blir dömda. Gud förstörde allt på jorden genom syndafloden på Noas<br />
tid. Endast åtta personer ansågs rättfärdiga av Gud och blev räddade<br />
i arken. Är det annorlunda idag? (Matt.24:37) Ty som det var i<br />
Noas dagar, så skall det vara vid Människosonens återkomst.<br />
Gud förstörde Sodom Och Gomorra genom eld från himlen. Gud sade<br />
till Abraham att Han inte skulle förstöra dessa onda städer, om det<br />
fanns endast tio rättfärdiga människor där. Är förhållandet mellan<br />
antalet onda och goda annorlunda i våra dagar? (Luk.17:29,30)<br />
...men den dag då Lot gick ut från Sodom lät Gud eld och<br />
svavel regna från himlen och gjorde slut på dem alla. (30) På<br />
samma sätt skall det vara den dag då Människosonen<br />
uppenbarar sig.<br />
Jag säger inte att Gud inte sänder djävulen ibland, så att vi kan<br />
lära oss att övervinna det onda. Jag säger bara att Gud också sänder<br />
djävulen, så att Han kan aga oss då vi inte är i Guds vilja. Det vi<br />
<strong>14</strong>
15<br />
behöver göra är att se bakom djävulen, som endast är ett kärl till<br />
vanhedrande bruk och se Gud. Vi måste börja se Gud i allting. Han<br />
allena är allsmäktig. Om vi kan göra det, så kommer vi att hela tiden<br />
vara motiverade att vandra med Honom och lyda Honom. Jag kan<br />
höra någon ta anstöt av det här och säga att Gud inte skickar<br />
djävulen. Precis på samma sätt som Gud arbetar med ett kärl till<br />
hedrande bruk till både vilja och gärning, för att hans goda vilja<br />
skall ske (Fil.2:13), så verkar han också i ett kärl för vanhedrande<br />
bruk. (Rom.9:21) Har inte krukmakaren den rätten över leret<br />
att av samma klump göra ett kärl för hedrande användning<br />
och ett annat för mindre hedrande? Djävulen är huvudet över<br />
Guds vanhedrande kärl. Gud använder honom vare sig han vet om<br />
det eller inte. Han är en skapad varelse. Gud skulle inte ha varit så<br />
smart om Han hade gjort en varelse som kunde spöa eller överglänsa<br />
Honom eller klå upp Hans barn utan något syfte.<br />
(Matt.28:18) Då trädde Jesus fram och talade till dem och<br />
sade: "Jag har fått all makt (eng. authority eller auktoritet,<br />
översättarens anm.) i himlen och på jorden. Detta lämnar inte rum<br />
för någon auktoritet åt djävulen förutom den som han har blivit<br />
tilldelad. Jesus sa: ”All auktoritet,” inte: ”All makt.” Auktoritet har<br />
rätt att använda makt. Jesus hade rätt att använda all makt därför<br />
att Han hade all auktoritet. Jesus har auktoritet över djävulens makt<br />
och, som vi kommer att se i ett senare kapitel, auktoritet att använda<br />
djävulens makt. (1 Kor.11:12 och 2 Kor.5:18) ...men allt<br />
kommer från Gud. Wow! Denna lilla fras är använd två gånger i<br />
Nya Testamentet. Jag vågar påstå att om du framhåller denna<br />
ståndpunkt för de flesta kristna idag och de inte visste att den fanns i<br />
Skriften, så skulle de antagligen tillrättavisa dig. Har du någonsin<br />
hört folk säga att det här är djävulens verk eller det där är från Gud?<br />
<strong>Bibeln</strong> säger att allt kommer från Gud. Varför säger den det? Det<br />
låter inte riktigt rätt, eller hur? Problemet finns mellan våra öron. Vi<br />
vet att en del saker kommer från djävulen. Det är sant, men de är<br />
primärt från Gud ändå. Guds mål är att Hans plan blir fullbordad här<br />
på jorden, vilket inte är djävulens plan.<br />
(Joh.3:27) ...Ingen människa kan ta emot något utan att<br />
det ges henne från himlen. Det här stämmer verkligen inte alls<br />
med vad vi blivit lärda. De flesta av Guds folk har blivit absorberade<br />
av en undervisning som säger att en del saker är från Gud och andra<br />
saker inte. Denna lära har gått i arv genom människors traditioner.<br />
Varenda en av reformatorerna stred mot denna trosberövande lögn,<br />
inklusive sådana som Augustinus i Katolska Kyrkan. Vi behöver se<br />
Gud som den som sitter på tronen och som den som alltid regerar.<br />
15
16<br />
Först då är vi motiverade att frukta, respektera och tro på Honom när<br />
vi ser på omständigheterna i våra liv.<br />
Vi lär oss ingenting genom att skylla på djävulen eller på<br />
människor. Till exempel, i Jakobs brev 5:16 säger Herren: ”Bekänn<br />
alltså era synder för varandra och be för varandra, så att ni<br />
blir botade.” Anta nu att vi just hade skyllt på djävulen i stället för<br />
att se denna sjukdom som ett straff från Gud för våra synder. En del<br />
går igenom ett helt liv i sjukdom och dör därför att de aldrig ångrade<br />
sig. De såg nämligen aldrig någon orsak till det. De hade bara blivit<br />
förföljda av en ond djävul. (Gal.6:7) Bedra inte er själva. Gud<br />
bedrar man inte: det människan sår skall hon också skörda.<br />
Med andra ord så tar vi emot från Gud efter våra handlingar. Man<br />
kan säga att vi med andra ord sekundärt är med och skapar vår egen<br />
framtid. Genom ånger och tro är våra synder från vårt tidigare liv<br />
förlåtna och borttvättade, men om vi fortsätter i de synderna, så<br />
kommer vi att skörda det vi har sått. Det om något gör att vi börjar<br />
respektera och frukta Gud.<br />
(1 Kor.8:5,6) Ty även om det skulle finnas så kallade<br />
gudar, i himlen eller på jorden - det finns också många gudar<br />
och många herrar – (6) så har vi bara en Gud, Fadern, från<br />
vilken allting är och till vilken vi själva är, och en Herre, Jesus<br />
Kristus, genom vilken allting är och genom vilken vi själva är.<br />
Allting kommer från Fadern, genom Kristus. Allting! Varför är nu<br />
detta så svårt att förstå, fastän det uppenbarligen blir repeterat om<br />
och om igen igenom hela <strong>Bibeln</strong>? Omvänt finns det inget i Skriften<br />
som backar upp det vi har blivit lärda i de flesta av våra kyrkor.<br />
I över tre decennier har jag studerat Skriften och då har jag ofta<br />
stött på verser som jag anade hade något med Guds suveränitet att<br />
göra. Jag har då antecknat detta i marginalen i min Bibel. Jag har<br />
senare återvänt för att se hur den versen passar in med andra<br />
verser. Det blev på detta sätt mycket klart för mig att Gud alltid har<br />
kontroll, vilket gav mig frid och tro på Gud samt vila i mina<br />
omständigheter. Senare började jag läsa reformatorernas skrifter och<br />
blev chockad över att finna att de i allmänhet stämde överens med<br />
denna undervisning. Vem skulle ha kunnat tro något sådant?<br />
Läran som handlar om Guds suveränitet kallas allmänt för<br />
kalvinism. Hursomhelst, mycket av det som John Calvin undervisade<br />
om, gjorde Martin Luther och Augustinus innan honom. De flesta av<br />
reformatorerna lärde ut Guds suveränitet att dra till sig vem Han än<br />
valde genom att fylla dem med sin vilja. Arminianisterna å andra<br />
sidan undervisade att de som är bundna i synd är kapabla att göra<br />
gott, vilket är en omöjlighet. Arminianisterna beskyllde också<br />
felaktigt Calvin för att lära ut fatalism. Fatalism betyder helt enkelt<br />
16
17<br />
att: ”Det som sker det sker. Jag behöver inte oroa mig, för det som<br />
Gud bestämmer kommer att ske i alla fall. Jag behöver bara luta mig<br />
bakåt och se vad som kommer att ske.” Det här var dock inte alls<br />
vad reformatorerna lärde ut. Faktum är att nästan alla av dem lärde<br />
ut att Guds sätt att förutbestämma och få sin vilja att ske är genom<br />
din vilja att göra det.<br />
De som övervinner gör det därför att Guds nåd får dem att vilja<br />
göra vad Han vill. De förlorade har fått en trons gåva att komma till<br />
Gud. Som kristna kan vi ta emot Guds nåd att önska göra det rätta<br />
genom vår tro. Ett fatalistiskt tänkesätt förstör motivationen.<br />
Sanningen motiverar alltid till helighet. Ska vi manifestera vårt<br />
barnaskap så måste det ske genom en önskan att göra det. Vi<br />
kommer att nå dit, eftersom vi är övervinnare och inte för att vi<br />
tänkte: ”Nåja, jag är utvald och därför kommer jag att klara det.”<br />
Detta sorts tänkesätt är förhärskande i en del kalvinistiska<br />
församlingar. Kalvinister idag undervisar inte nödvändigtvis samma<br />
sak som Calvin gjorde. Calvins bok Institutes of the Christian Religion<br />
är en ingående uppenbarelse över Guds suveränitet. De som ber om<br />
Guds helighet kommer att bevisa att de blev utvalda.<br />
17
18<br />
Kapitel 2<br />
Guds suveränitet i skapandet av Skriften<br />
Framför allt skall ni veta att ingen profetia i Skriften har<br />
kommit till genom egen utläggning. Ty ingen profetia har<br />
burits fram genom någon människas vilja, utan ledda av den<br />
helige Ande har människor talat vad de fått från Gud. (2<br />
Pet.1:20,21)<br />
Det är ingen missuppfattning att <strong>Bibeln</strong> själv gör anspråk på att<br />
Gud är dess författare. Det är helt fantastiskt att Gud kunde ge<br />
perfekta tankar åt bristfälliga människor och ändå vara säker på att<br />
vad de skrev var och är perfekt inspirerat. (2 Tim.3:16) Hela<br />
Skriften är utandad av Gud och nyttig till undervisning, till<br />
bestraffning, till upprättelse och till fostran i rättfärdighet.<br />
Han var så suverän i detta så det heter att Han använde sig av<br />
människors munnar. (Luk.1:70) ...så som han för länge sedan<br />
hade lovat genom sina heliga profeters mun. (Jer.1:9) Och<br />
HERREN räckte ut sin hand, rörde vid min mun och sade till<br />
mig: "Se, jag lägger mina ord i din mun.” Profeterna själva<br />
gjorde anspråk på detta genom att inleda sina ord med ”så säger<br />
Herren.”<br />
Jesus sade inte bara att Hans ord var från Gud, utan att de<br />
också skulle döma oss och att de är evigt liv. (Joh.12:48) Den som<br />
förkastar mig och inte tar emot mina ord, han har en domare<br />
över sig: det ord som jag har talat skall döma honom på den<br />
yttersta dagen. (49) Ty jag har inte talat av mig själv, utan<br />
Fadern som har sänt mig har befallt mig vad jag skall säga och<br />
tala. (50) Och jag vet att hans befallning är evigt liv. Vad jag<br />
talar, det talar jag så som Fadern har sagt mig. Jesus gav denna<br />
inspiration vidare till dem som Han sände. (Matt.10:40) Den som<br />
tar emot er tar emot mig, och den som tar emot mig tar emot<br />
honom som har sänt mig. Nya Testamentets lärare och profeter<br />
såsom Paulus, gjorde anspråk på denna inspiration. (1 Kor.<strong>14</strong>:37)<br />
Om någon menar sig vara profet eller andligt utrustad, skall<br />
han inse att det jag skriver till er är Herrens bud.<br />
Kan den gudomliga inspirationen i Skriften bevisas? I denna bok<br />
vill jag berätta för er om några mirakler som har hänt mig, vilka inte<br />
har några rimliga förklaringar annat än den övernaturliga kraften från<br />
en levande, älskande Gud, som reagerar på vår tro på Skriften.<br />
Det mirakel som imponerat mest på mig är det som hände mig då en<br />
vän utmanade mig att läsa Skriften. Jag var inte alls övertygad om<br />
18
19<br />
att Gud hade skrivit den och jag var, trodde jag, relativt lycklig med<br />
att leva i synd. Jag tyckte om mina droger, alkohol, hobbies och jag<br />
var i allmänhet tillfreds med mig själv, utan någon lust att vare sig<br />
tjäna Gud eller att vara helig. Hur som helst så var jag nyfiken på<br />
den övernaturliga uppfyllelsen av tusentals år gamla profetior i<br />
<strong>Bibeln</strong>. Så, efter att aldrig förr ha haft något som helst intresse av<br />
läsning, började jag läsa. Jag visste inte vad som hände med mig,<br />
men detta var första gången jag faktiskt inte kunde lägga ifrån mig<br />
en bok. Jag läste varje gång jag hade en stund över och jag fann mig<br />
själv försumma allt det som jag tidigare hade gillat i världen. Snart<br />
ville jag verkligen lära känna Denne som hade skrivit denna bok och<br />
jag upptäckte att Han var Gud.<br />
Ungefär vid denna tid märkte jag att drogerna som jag hade<br />
stoppat undan hade lämnats orörda och min nästan färdigställda<br />
Kawasaki Z-1 show-chopper fick ingen som helst uppmärksamhet.<br />
Detta var helt enkelt inte mitt gamla jag. Varken min ski-boat,<br />
racerbilen, husbilen, från början en skolbuss, eller vapensamlingen<br />
inte intresserade mig längre. Jag antingen sålde eller gav bort<br />
alltihop. Jag visste att Guds hand var över mig, för att uppenbara sig<br />
själv för mig.<br />
Då vi matar oss med Ordet, så fyller vi oss med Gud själv. Han är<br />
Ordet (Joh.1:1). Jag fann mig själv vilja lyda det som jag läste. Då<br />
Ordet sade att jag skulle låta döpa mig och bli fylld med den Helige<br />
Ande, så lydde jag. Jag upptäckte att synden rann av mig som vatten<br />
på en gås. Då min relativt nya TV kom i vägen gjorde jag mig av med<br />
den också. Jag respekterade Ordet mer än människor eller religion på<br />
grund av dess kraft att befria och välsigna.<br />
Kan den gudomliga inspirationen i Ordet bevisas vetenskapligt?<br />
Vetenskapen är ju observerbar och demonstrerbar. Mitt vittnesbörd<br />
är just det - ett vittnesbörd - för sådana som känner mig och för mig<br />
själv, men för dem som fortfarande är skeptiska vill jag berätta om<br />
ett annat mirakel. Ivan Panin var tvingad att lämna Ryssland under<br />
bolsjevikrevolutionen och kom till USA. Vid Harvard verkade han som<br />
vetenskapsman (professor och matematiker). Ett tag var han<br />
handledare åt Albert Einstein. Hans undervisning, hans tillgivenhet<br />
för Kristus och Skriften gav honom en viktig grund för hans arbete<br />
framöver. Han fann sitt livsverk i att vetenskapligt bevisa Skriftens<br />
gudomliga inspiration. Under femtio år offrade Dr.Panin mellan tolv<br />
och arton timmar per dag för detta arbete. Grunden för hans<br />
upptäckt, som han kallade ”Numerics” (den numeriska vetenskapen),<br />
var det Hebreiska Gamla Testamentet och Grekiska Nya Testamentet.<br />
Hebréerna och grekerna använde sina bokstäver också för siffror.<br />
Med andra ord så var hela <strong>Bibeln</strong> skriven med siffror också. Det som<br />
19
20<br />
Dr.Panin upptäckte var att då han använde siffror, så visade <strong>Bibeln</strong>s<br />
sextiosex böcker upp ett mönster av siffror med inbördes delbarhet<br />
som inte fanns i några andra skrifter. Han undersökte omsorgsfullt<br />
andra hebreiska och grekiska skrifter och fann inga mönster. Detta<br />
inkluderade de apokrypiska böckerna som är lagda till den katolska<br />
och andra tidiga protestantiska Biblar, inklusive den första King<br />
James Version.<br />
Jag har läst Dr.Panins verk i många år och är mycket<br />
imponerad. Här nedan finns några exempel ur hans digra verk från<br />
en skrift med titeln Astounding New Discoveries<br />
(Häpnadsväckande nya upptäckter). Siffran 7 är den överlägset mest<br />
använda siffran i <strong>Bibeln</strong>s grundtext och används i t.ex.<br />
Uppenbarelseboken mer än 50 gånger. Samma egenskaper uppvisar<br />
<strong>Bibeln</strong>s övriga böcker.<br />
FÖRSTA MOSEBOKEN KAPITEL ETT, VERS ETT.<br />
”I begynnelsen skapade Gud himmel och jord.”<br />
• EGENSKAP ETT: Antalet hebreiska ord i denna vers är exakt 7.<br />
• EGENSKAP TVÅ: Antalet bokstäver i de 7 orden är exakt 28 eller<br />
fyra 7:or.<br />
• EGENSKAP TRE: De första 3 av dessa 7 hebreiska ord innehåller<br />
meningens subjekt och predikat. Dessa 3 ord är översatta - ”I<br />
begynnelsen skapade Gud.” Antalet bokstäver i dessa första 3<br />
hebreiska ord är exakt <strong>14</strong> eller två 7:or. De sista 4 av dessa 7<br />
ord innehåller meningens objekt. Dessa 4 ord är översatta -<br />
”himmel och jord.” Antalet bokstäver i dessa sista 4 hebreiska<br />
ord är <strong>14</strong> eller två 7:or.<br />
• EGENSKAP FYRA: Dessa sista 4 hebreiska ord innehåller 2<br />
objekt. Det första är ”himmel” och det andra är ”och jord.”<br />
Antalet bokstäver i det första objektet är exakt 7. Antalet<br />
bokstäver i det andra objektet är 7.<br />
• EGENSKAP FEM: De tre inledande orden i denna vers<br />
omfattande 7 ord är ”Gud” - subjektet – och ”himmel” och<br />
”jord” - objekten. Antalet bokstäver i dessa 3 hebreiska ord är<br />
exakt <strong>14</strong> eller två 7:or. Antalet bokstäver i de andra 4 orden av<br />
versen är <strong>14</strong> eller två 7:or.<br />
• EGENSKAP SEX: Det kortaste ordet finns i mitten. Antalet<br />
bokstäver i detta ord och ordet till vänster är exakt 7.<br />
• EGENSKAP SJU: Antalet bokstäver i det mellersta ordet och<br />
ordet till höger är exakt 7.<br />
20
21<br />
Dessa är endast några få exempel av de många numeriska fakta,<br />
som har upptäckts i strukturen av denna första vers bestående av<br />
endast 7 hebreiska ord. Dussintals av andra fenomenala matematiska<br />
egenskaper finns på ett märkligt sätt invävda i strukturen av denna<br />
vers. (Många fler egenskaper finns återgivna i den kompletta, 167<br />
sidor långa, utgåvan av Astounding New Discoveries från ca 1941, av<br />
Karl Sabiers, en av Panins studenter. En del senare versioner blev<br />
redigerade eller t.o.m. plagierade i ett försök att bevisa riktigheten<br />
hos undermåliga manuskript.)<br />
Alltså, enligt lagen om sannolikhet, för att 24 egenskaper ska<br />
finnas i ett avsnitt av en slump, så fordras en sannolikhet av endast<br />
ett på 191,581,231,380,566,4<strong>14</strong>,401 – eller m.a.o. ett på ett hundra<br />
nittioen kvintiljoner, fem hundra åttioen kvadriljoner, två hundra<br />
trettioen triljoner, tre hundra åttio miljarder, fem hundra sextiosex<br />
miljoner, fyra hundra fjorton tusen, fyra hundra en.<br />
Många korta bibelpassager har så många som 70 eller 100 eller<br />
flera förunderliga matematiska egenskaper i textstrukturen. Om det<br />
finns endast 1 möjlighet på kvintiljoner att 24 egenskaper ska finnas<br />
tillsammans av en slump, vilken skulle i så fall sannolikheten vara att<br />
70 egenskaper ska finnas?<br />
Då sannolikheten är endast ett på tusen för att något skall hända<br />
av en slump, så anses redan det som mycket osannolikt att det skall<br />
hända alls. Om sannolikheten är endast ett på hundratals tusen så<br />
anses det som praktiskt taget omöjligt. Här är dock sannolikheten<br />
inte endast miljoner utan miljarder och triljoner och kvadriljoner och<br />
kvintiljoner, att bara 24 egenskaper ska infalla av en slump i ett<br />
avsnitt. Om det här inte skulle vara nog för att övertyga vilken<br />
förnuftig människa som helst, så finns det, utöver siffran 7, samband<br />
med siffrorna 8, 11, 13, 17, 19, 23, 37, 43 o.s.v., genom hela Ordet.<br />
Större samband kopplar ihop bok med bok; kopplar ihop Gamla<br />
Testamentet med Nya Testamentet och de visar dessutom den<br />
korrekta ordningsföljden mellan böckerna. Vad detta bevisar är att<br />
ett gudomligt, genialt intellekt skrev <strong>Bibeln</strong>, snarare än 33 enkla män<br />
med minimal utbildning, som bodde i skilda länder och som inte ens<br />
levde samtidigt, utan inom en tidsrymd av 1.600 år. Om det var<br />
människor som skrev <strong>Bibeln</strong>, så hade de behövt leva samtidigt och<br />
på samma plats och alla hade behövt vara matematiska genier. Till<br />
yttermera visso så hade var och en av dem behövt skriva sin bok sist<br />
med kunskap om det matematiska mönstret i alla de övriga<br />
böckerna. Det finns de som har försökt skriva en enkel numerisk text<br />
med några få egenskaper, med ett totalt misslyckande som resultat.<br />
Hebréerna hade extremt strikta regler för skrivarna som de måste<br />
följa vid kopierandet av de uråldriga manuskripten. Gud gjorde detta<br />
21
22<br />
genom dem för att bevara det perfekta mönstret i Skriften och så att<br />
vi skulle kunna ha det Guds Ord som är ”inandat” av Honom själv.<br />
Om en grekisk eller hebreisk bokstav blir lagd till, borttagen eller<br />
ändrad så bryts mönstret i den texten.<br />
Det största problemet vid publicerandet av Biblar idag är att<br />
bestämma vilka manuskript man ska använda. Det verkar vettigt att<br />
använda endast de äldsta manuskripten, vilka följaktligen är så nära<br />
originalet att sannolikheten för mänskliga fel är minimal. Att använda<br />
en kopia av en kopia av en kopia o.s.v. är inte alls bra. Likväl så har<br />
en del Biblar publicerats på detta sätt på grund av fördomar och i<br />
brist på tillgängliga ursprungliga manuskript. Det är kanske<br />
överflödigt att säga att de forntida manuskripten har visat sig vara de<br />
mest numeriska. Vad Gud har gjort genom de numeriska sambanden<br />
är att ge oss en metod som vi kan använda för att finna ut vilket<br />
manuskript som är mest tillförlitligt och var vart och ett av dem är<br />
riktigt eller felaktigt. ”Numerics” har gjort användandet av flera olika<br />
översättningar föråldrat. ”Numerics” gör det också möjligt att få reda<br />
på vilka översättningar som är de mest exakta. När Dr. Panin<br />
jämförde olika engelska Biblöversättningar fram till<br />
nittonhundratalets början fann han att the Revised Version, vilken<br />
reviderats något för amerikanerna och kallades för the American<br />
Standard Version, var klart överlägsen sina konkurrenter. Innan<br />
jag upptäckte Dr. Panins verk kom jag själv till denna slutsats när jag<br />
jämförde olika manuskript m.h.a. Vine's Expository Dictionary of New<br />
Testament Words. Jag vill dock påpeka att man i nästan alla<br />
bibelöversättningar finner den nödvändiga kunskapen för frälsning<br />
och helighet. En del kanske vill börja med någon lättläst översättning<br />
tills de fått lite mer kunskap, men för den som vill gå djupare och för<br />
undervisning så är det viktigt med exakthet. Av den anledningen<br />
arbetade Dr. Panin ihärdigt. Två enastående resultat av hans<br />
ansträngningar är de numeriskt korrekta Numeric English New<br />
Testament och Numeric Greek New Testament. Mina egna<br />
efterforskningar har gett vid handen att de är de mest exakta som<br />
finns att tillgå.<br />
Det finns ord eller ordgrupper eller verser som, när de adderas, får<br />
talvärden som tenderar att koppla ihop saker teologiskt och som<br />
ibland dyker upp i själva bibeltexten. Av den orsaken har en del<br />
kallat denna bibelvetenskap för ”teomatik” (Theomatics). Detta är<br />
också namnet på den första boken i ämnet skriven av Jerry Lucas och<br />
Del Washburn. Här är några exempel på deras upptäckter (med mina<br />
anmärkningar) som bevisar Guds suveräna design av Skriften.<br />
EXEMPEL:<br />
22
Om du adderar siffrorna i Jesus så får du 888. Det är delbart med<br />
111. Summan av siffrorna i Herren Gud i 1 Mos.3:9 är 111.<br />
Observera att delvärdet 111 kopplar ihop Jesus med Gud i Gamla<br />
Testamentet.<br />
Jesus = 888 eller 111 x 8<br />
Herren Gud = 888 eller 111x8 – i Upp.15:3<br />
Herren Jesus = 111x11 – i Upp.22:20<br />
Ordet = 111x2<br />
Nasare = 111x2<br />
Min älskade son = 111x<strong>14</strong><br />
23<br />
En del gömda värden visar sig i grundtexten.<br />
GRUNDTEXT: (Upp.13:16)...vilddjurets tal...är sexhundrasextiosex.<br />
GÖMT I VÄRDENA<br />
(1 Pet.5:8) Motståndare=666<br />
(Joh.1:9) I världen=666<br />
(Upp.12:12) Stor vrede=666<br />
(Upp.18:3) Jordens köpmän=666<br />
(Upp.17:15) Där skökan tronar=666<br />
(Upp.13:6) Att häda Gud=666x3<br />
(Upp.16:13) Drakens gap=666x3<br />
(Upp.13:3) Hela jorden förundrade sig över vilddjuret=666x5<br />
(Upp.11:18) Och att fördärva dem som fördärvar<br />
jorden=666x5<br />
Observera att 666 binder ihop satan, de onda och världens rike.<br />
GRUNDTEXT:<br />
(Upp.<strong>14</strong>:1)...se, lammet...och med honom ett hundra<br />
fyrtiofyra tusen...<br />
GÖMT I VÄRDENA<br />
(Rom.11:7) De utvalda=<strong>14</strong>4<br />
(Upp.<strong>14</strong>:12) <strong>Tro</strong>n=<strong>14</strong>4x7<br />
(Upp.22:17) Bruden=<strong>14</strong>4x7<br />
(Upp.<strong>14</strong>:3) De ett hundra fyrtio fyra tusen=<strong>14</strong>4x7<br />
(Luk.12:37) Saliga är de tjänare=<strong>14</strong>4x7<br />
(Rom.9:11) Honom som kallar=<strong>14</strong>4x10<br />
(Rom.<strong>14</strong>:4) Friköpt förstlingsfrukt=<strong>14</strong>4x10<br />
(Upp.1:7) Molnen=<strong>14</strong>4x10 (”se Han kommer med molnen”)<br />
[Dessa är uppenbarligen moln med vitklädda helgon.]<br />
Observera att <strong>14</strong>4 binder samman Guds rike av rättfärdiga<br />
utvalda. Å ena sidan identifierar ”666” dem som har namnet (på<br />
23
24<br />
grekiska:”karaktär och auktoritet”) på vilddjuret i sin panna i<br />
Upp.13:16-18. Å andra sidan identifierar ”<strong>14</strong>4” dem som har namnet<br />
(på grekiska: ”karaktär och auktoritet”) på Jesus och Fadern i<br />
Upp.<strong>14</strong>.1.<br />
Jag hoppas att du har förstått idén. Dessa var några av de<br />
kortare fraserna. Observera att lärorna om vilddjuret, skökan och<br />
världen är ihopkopplade. Hela <strong>Bibeln</strong> är full av denna ihopkoppling av<br />
läror med gemensamma värden som 100, <strong>14</strong>4, 111, 153, 276, 666,<br />
700, 1000, 1500, o.s.v. Del Washburn fortsatte att forska och skrev<br />
efter den första boken flera böcker till i samma ämne, teomatik.<br />
Ett annat fantastiskt matematiskt bevis på att Gud har<br />
inspirerat Skriften har upptäckts. Det har populärt blivit kallat<br />
”bibelkoden”, som också är namnet på den första boken i ämnet av<br />
Michael Drosnin. Nedan finns ett axplock från denna bok.<br />
John Maynard Keynes, som var rektor vid universitetet i<br />
Cambridge, upptäckte några papper från 1696 skrivna av en tidigare<br />
rektor, nämligen Sir Isaac Newton. Keynes, som skrev Newtons<br />
biografi, rapporterade att de flesta av Newtons avhandlingar och<br />
skrifter inte alls handlade om matematik, gravitation eller<br />
solsystemet, utan om teologi.Han rapporterade att Newton trodde att<br />
det fanns en kod i <strong>Bibeln</strong> som registrerade den mänskliga historien,<br />
den gångna och den framtida. Newton hade flitigt sökt efter denna<br />
kod i många år innan han dog. Geniet från Vilna, en vis man på<br />
sjuttonhundratalet sa: ”Faktum är att allt som har skett, sker och<br />
kommer att ske ända intill tidens slut finns med i Torah, från det<br />
första ordet till det sista. Och detta inte endast i allmän bemärkelse.<br />
Ur t.ex. en människas liv finns allt registrerat från födelsen ända till<br />
slutet. Alla detaljer av olika slag finns med, varenda händelse<br />
individuellt.<br />
För mera än 55 år sedan, upptäckte Rabbi Weissmandel från<br />
Tjeckoslovakien att om han plockade ut var femtionde bokstav i<br />
början av första Mosebok så utkristalliserade sig ordet ”Torah”. Han<br />
fann detta fenomen också i resten av böckerna i Torah, nämligen alla<br />
fem Moseböckerna. Dr. Eliyahu Rips - en berömd israelisk<br />
matematiker - löste slutligen koden med hjälp av en dator,<br />
ett hjälpmedel som hans föregångare saknade. Hans upptäckter har<br />
bekräftats i vetenskapliga tidskrifter av erkända matematiker runtom<br />
i världen, bland annat vid Harvard, Yale och Hebreiska universitet där<br />
dr. Rips är docent i matematik.Han har benämnt denna kod för ”ELS”<br />
(equidistant letter sequences, på svenska ungefär bokstavsserier<br />
med konstant avstånd).<br />
Serierna kan hoppa över en eller flera tusen bokstäver och kan<br />
gå från höger till vänster eller vänster till höger i texten där samma<br />
24
25<br />
bokstav också kan bli använd fler gånger. Detta gör att vi får lager på<br />
lager på lager... med information i grundtexten av Skriften (Torah<br />
eller Moseböckerna). Naturligtvis kan också ord med några få<br />
bokstäver hittas på samma sätt i andra skrifter. Hur som helst så är<br />
sannolikheten för att orden, fraserna eller meningarna ska uppträda<br />
på samma sätt som i Skriften så liten att den går utöver allt förstånd.<br />
I Skriften går det nämligen att hitta ord, fraser eller meningar med<br />
en längd på överhoppningarna som korsar sig med andra ord, fraser<br />
eller meningar med en annan längd på överhoppningarna och dessa<br />
är dessutom kopplade till varandra på ett helt förbluffande sätt. Efter<br />
Michael Drosnins bok har många bibelkodsprogram blivit tillgängliga.<br />
Då folk har använt dessa program har mängder med upptäckter<br />
gjorts runtom i världen. Jag har också gjort upptäckter med mitt eget<br />
program. En vän till mig fann min frus och mitt namn tillsammans<br />
med vårt bröllopsdatum. En annan vän fann släktträdet för sin familj.<br />
Om relativt oviktiga saker har hittats, bara tänk hur mycket som<br />
verkligen finns där. Det är antagligen så att Geniet i Vilna hade rätt.<br />
Förutsägelser om framtiden är svårare att få eftersom man<br />
måste ha en idé över vad man ska söka efter med programmet.<br />
Drosnin fann mordet på Yitzhak Rabin tillsammans med årtalet ett år<br />
innan det faktiskt hände. Han varnade också premiärministern, men<br />
tyvärr blev dådet fullbordat under förutsagd tid. Senare hittades<br />
också mördarens namn. Han fann också följande två år på förhand:<br />
Shoemaker–Levy / kommer att kollidera med Jupiter / 8 th AV (16<br />
juli).<br />
En annan omständighet som man funnit är att grundtexten ofta<br />
är kopplad till koden man finner i den. Drosnin delgav ett exempel på<br />
detta i Daniel 12:4 där ”dator” är kodad i anslutning till ”göm dessa<br />
ord och försegla denna skrift till ändens tid.” Det är helt klart<br />
att informationen som är gömd i bibelkoden inte kunde bli<br />
uppenbarad förrän i ändens tid då datorer blev tillgängliga. Som<br />
bekräftelse på detta faktum så finns ”bibelkod” kodad i 5 Mos.12:11<br />
och ”förseglad inför Gud” i 5 Mos.12:12.<br />
Några av de övriga koderna som finns att läsa i hans bok är<br />
förintelsen, månlandningen, andra världskriget, Watergate och åtalet<br />
i anslutning till det, bröderna Wright och flygplan, Edison och<br />
glödlampa, båda Kennedymorden i anslutning med deras mördare,<br />
Bill Clintons inval, bombningen i Oklahoma City med Murrahbyggnaden<br />
och Timothy McVeigh, o.s.v. De flesta av dessa har getts<br />
med relevant information och ibland med datum. Dessutom finns<br />
varningar om framtida världskrig med kärnvapen, kometer och<br />
asteroider som träffar jorden, fruktansvärda jordbävningar,<br />
epidemier, ekonomisk kollaps, o.s.v. De flesta av dessa har getts<br />
25
26<br />
med relevant information och många gånger med datum. En del är<br />
varningar liksom Jona varnade Nineve, där utgången beror på hur<br />
människorna reagerar och en del är profetior som med säkerhet<br />
kommer att slå in. Koderna här ovanför har funnits i Torah i över<br />
3000 år. Ett ännu viktigare bevis på Guds fullkomlighet i<br />
inspirationen till Skriften är de hundratals profetior i grundtexten och<br />
de tusentals profetiorna genom symboler och skuggbilder i hela<br />
<strong>Bibeln</strong> som konstant visat sig vara sanna efter 2000-3000 år. Ingen<br />
spåman, kristallkula, fjärrskådare o.s.v. kan göra något sådant, vilket<br />
också framkommer i Daniels bok. Kung Nebukadnessar hade en dröm<br />
där framtiden för världens riken var gömd ända till ändens tid. Då<br />
djävulens falska profeter inte kunde uppenbara drömmen eller<br />
framtiden i den, så kunde Daniel det genom Guds Ande. Först<br />
förklarade han för kungen vilket misstag han gjorde genom att fråga<br />
dessa människor om framtiden.<br />
(Dan.2:27)...Den hemlighet som konungen vill veta, kan inga<br />
vise män, besvärjare, spåmän eller stjärntydare meddela<br />
konungen. Men det finns en Gud i himlen som kan uppenbara<br />
hemligheter och han har låtit konung Nebukadnessar veta vad<br />
som skall ske i kommande dagar. Endast en allsmäktig Gud<br />
kunde ge denna uppenbarelse om jordens historia till kungen. Det är<br />
bevisligen så att djävulen inte kan förutsäga framtiden genom sina<br />
profeter, för han har ingen myndighet över det som sker. Han kan<br />
förutsäga endast kortsiktigt vad han planerar att få till stånd, sådant<br />
som Gud har gett honom myndighet att utföra, men eftersom inte<br />
alla av hans planer är bemyndigade, så åstadkommer han många<br />
falska profetior.<br />
Många andra forskare har också nyligen funnit koder genom<br />
hela <strong>Bibeln</strong>. Namnet Jesus har t.ex. upptäckts genom hela Gamla<br />
Testamentet under profetior om den kommande Messias, attacken på<br />
World Trade Center med Osama Bin Ladens involvering, de<br />
stundande kärnvapenkrigen, Gulfkriget, Saddam Husseins<br />
missilattack på Israel, Yasser Arafat och hans krig med Israel, Enronkatastrofen<br />
och dess dominoeffekt, den kommande världsvalutan,<br />
Flight 587, Flight 800 som träffades av en missil, det kommande<br />
nationella ID-kortet, den framtida bombningen av USA av al Qaida<br />
och Bin Laden, den kommande kärnvapenattacken från terrorister,<br />
regeringens hemska beslut att beröva människor deras frihet,<br />
aborterna som framkallar Guds vrede, o.s.v.<br />
Den numeriska vetenskapen (Numerics), teomatiken och<br />
bibelkoden är några av de många olika slagen av gömda koder som<br />
man har funnit i Skriften. Jag är övertygad om att en kombination av<br />
dessa kommer att avslöja de största av mysterier. Till den som<br />
26
27<br />
tänker forska i bibelkoden i Nya Testamentet har jag ett gott råd:<br />
Använd Dr. Panins numeriskt korrekta Numeric Greek New Testament<br />
och du kommer att hitta fler och längre koder, eftersom böckernas<br />
inbördes ordning är korrekt och eftersom en enda bokstav extra, eller<br />
en bokstav som saknas, jämfört med originalet, gör att det<br />
numeriska mönstret i texten förstörs.<br />
Endast ett intellekt bortom vårt förstånd kunde ha designat dessa<br />
koder tillsammans med en komplett skrift. Kära vänner, om Gud har<br />
gjort Sitt Ord så imponerande exakt, tror du då att Han någonsin<br />
skulle vika från det? (Ps. 119:89) För evigt, HERRE, står ditt ord<br />
fast i himlen. (Ps. 89:35) Jag skall inte bryta mitt förbund, vad<br />
mina läppar har talat skall jag inte ändra. (Hebr. 6:18)<br />
...uttalanden, i vilka Gud omöjligt kan ljuga... Eftersom detta är<br />
sant och Gud har talat, så har Han bundit sitt handlande till sitt Ord.<br />
Hans Ord inte bara ställer villkoren för det eviga livet, utan det ställer<br />
också villkoren för välsignelse och förbannelse i vårt jordiska liv. Det<br />
finns inget som är viktigare än att studera Guds Ord. På så sätt kan<br />
vi lära oss att leva i Guds rike och genom att göra det undviker vi<br />
förbannelser och kan leva under välsignelser i stället.<br />
27
28<br />
Kapitel 3<br />
Guds suveränitet i världsordningen<br />
Kungens tankar är som vattenbäckar i HERRENS hand, han<br />
leder dem vart han vill. (Ords.21:1)<br />
För mig är det förunderligt att så många kristna idag kan vara<br />
så nonchalanta inför Guds suveränitet, fastän man stöter på den<br />
överallt i Guds Ord. Många förstår ändå Guds suveränitet.<br />
Även gestalterna i Gamla Testamentet förstod denna sanning. Vi<br />
skulle antagligen få till stånd en intressant diskussion i de flesta<br />
kyrkor om vi pratade om dessa saker där. Vi borde kunna prata om<br />
vad som helst av det som står i Skriften och ändå känna oss bra till<br />
mods. Om vi citerar Skriften och vi känner oss illa till mods, så är det<br />
för att det är något fel i vårt tänkesätt.<br />
På detta sätt kan vi veta om vi har en falsk lära och om så är fallet,<br />
behöver vi bli förnyade i vårt sinne. Det finns många verser som<br />
förbises i den moderna kyrkan, eftersom man känner sig obekväm<br />
inför dem i sitt köttsliga sinne.<br />
Det här är en av de verserna. (Dan.4:<strong>14</strong>) Så är det förordnat<br />
genom väktarna och så är det befallt i denna sak av de heliga,<br />
för att de levande skall veta att den Högste råder över<br />
människors riken och ger dem åt vem han vill. Ja, han<br />
upphöjer den ringaste bland människor att härska över dem.<br />
Hur kan det komma sig att folk inte förstår detta idag? Det finns så<br />
många kristna idag som är så politiskt inriktade i sitt tänkesätt att de<br />
genom att gadda ihop sig har en tendens att kunna välja någon till<br />
en tjänst i församlingen utan att Gud vill det. Vi måste vara<br />
försiktiga, så vi inte går arm i arm med de ogudaktiga. Då det gäller<br />
sanningen om den breda vägen, så finns det ingen ”moral majority”<br />
(en organisation i USA som fr.o.m. 1970-talet var en betydande<br />
politisk maktfaktor genom att blanda ihop politik och kristendom,<br />
översättarens anm.) i Guds rike. Det är genom Guds makt och inte<br />
genom människors förmåga, som saker sker i Guds rike. Genom hela<br />
historien har Gud rest upp de ringaste över de mäktigaste av riken.<br />
Gud har goda skäl att göra så. Detta var orsaken till att de ringaste<br />
människorna dömde Jesus och det är av precis samma orsak som vi<br />
behöver ha de ringaste människorna att regera över oss nu. Goda<br />
människor kommer inte att korsfästa dig, men utan kors så finns det<br />
ingen krona att få.<br />
På <strong>Bibeln</strong>s tid då människor avföll från Gud, reste Han upp<br />
världsriken, ”vilddjur”, för att korsfästa dem och få dem att ångra<br />
28
29<br />
sig. Sex riken har rests upp – Egypten, Assyrien, Babylonien, Medo–<br />
Persien, Grekland och Rom – för att korsfästa Israel. Är det kanske<br />
ett misstag att ett stort rike ansåg det viktigt att underkuva ett litet?<br />
Historien och Guds Ord är tydliga. (Pred.1:9) Det som blivit gjort,<br />
kommer att göras igen och det som hänt, kommer att hända<br />
igen. Det finns inget nytt under solen. För att nu få en världsvid,<br />
avfallen kyrka att ångra sig, så reser Gud upp ett sjunde och ett<br />
åttonde världsrike som kommer att införliva avkomlingarna från alla<br />
de tidigare rikena. (Upp.17:11)<br />
Vi läser om Nebukadnessar, en man som var så stolt över det<br />
stora rike, som han trodde han hade byggt. (Dan.4:27-29)<br />
[Nebukadnessar] tog han till orda och sade: ”Se, detta är det<br />
stora Babel som jag har byggt upp till ett kungavälde genom<br />
min krafts styrka, min härlighet till ära!" (28) Medan ordet<br />
ännu var i kungens mun kom en röst från himlen: "Till dig,<br />
kung Nebukadnessar, skall det sägas: Ditt rike har tagits ifrån<br />
dig. (29) Du skall stötas ut från människorna och tvingas bo<br />
bland markens djur och äta gräs som en oxe. Så skall sju tider<br />
gå fram över dig, till dess att du har insett att den Högste<br />
råder över människors riken och ger dem åt vem han vill."<br />
Detta redskap av lera som själv tar äran för Guds verk, påminner mig<br />
om inställningen som Titanics ingenjörer hade, ”Vi bygger en båt som<br />
inte ens Gud skulle kunna sänka.” (Pred.5:1) Var inte för snar<br />
med din mun och låt inte ditt hjärta förhasta sig med att<br />
uttala något ord inför Gud. Ty Gud är i himlen och du är på<br />
jorden. Låt därför dina ord vara få.<br />
Guds suveränitet inger respekt. Då kung Nebukadnessar<br />
promenerade runt i sitt palats och skröt om sina bedrifter,<br />
förvandlade Herrens hans sinne så att han blev som en oxe i sju tider<br />
(år). Detta är en symbol för de sista sju åren av vedermödan, då Gud<br />
kommer att ge världens riken till ”Mysteriet Babylon” (Mystery<br />
Babylon, ett begrepp i USA som förknippas med en serie<br />
radioprogram på 1990-talet där det spekulerades om bl.a. ockultism,<br />
hemliga sällskap och den yttersta tiden, översättarens anm.) med<br />
vilddjurets sinne (Upp.17). I sju tider (år) åt den store och<br />
skrytsamme kungen gräs på fälten tills han fick uppenbarelsen att<br />
”den Högste råder över människors riken och ger dem åt vem<br />
han vill.” (Dan.4:22) Det första vi borde se här är att Gud gjorde<br />
denne högmodige man till kung och gav Guds upproriska folk i hans<br />
hand. Gud har upprepat denna vana genom historien. Gud varnade<br />
kungen i förväg om domen genom Daniel, för att få honom att ångra<br />
sig. Detta är ett användbart exempel på att det är säkrast att frukta<br />
Gud och inte försöka beröva Honom Hans ära.<br />
29
30<br />
(Dan.4:32) Alla som bor på jorden räknas för intet, (Det är<br />
inte världen som är viktig i Guds plan utan de som är födda<br />
ovanifrån.) han gör vad han vill med himlens här och med dem<br />
som bor på jorden. Ingen kan stå emot hans hand eller säga<br />
till honom: "Vad är det du gör?" Ingen kan fösa bort Guds hand<br />
och säga: ”Vad gör du?” Ingen kan stoppa Honom från att göra vad<br />
Han vill. Detta borde ge oss tro, vila och gudsfruktan. Eftersom Gud<br />
gör exakt vad Han vill, så varför tillsätter Han dessa onda människor<br />
över hela världen? Vi trodde ju att Gud ville göra tvärtom med<br />
världen. Uppenbarligen delar Han inte majoritetens mening här. Gud<br />
har inget intresse av att frälsa världen genom världspolitiken. Det har<br />
Han aldrig gjort förr heller. Det här är det tänkesätt som nonchalanta<br />
kristna har, som försöker hjälpa Gud ur ”knipan.” Deras plan är att<br />
alltid hålla fram kristna, så att de kan skapa gynnsamma lagar åt<br />
oss, så att vi aldrig behöver hamna i förföljelser, förtryck eller upp på<br />
korset. Problemet med detta är att djupt andliga män inte har någon<br />
lust att regera över människor. De längtar endast efter att tjäna<br />
Guds rike genom att fullfölja det stora uppdraget. (Mark.10:42,43)<br />
Då kallade Jesus dem till sig och sade: "Ni vet att de som<br />
anses vara folkens ledare uppträder som herrar över dem och<br />
folkens stormän härskar över dem. (43) Men så är det inte<br />
hos er, utan den som vill vara störst bland er skall vara de<br />
andras tjänare. (Grekiska: ”betjänt”).<br />
Politiska kristna kan jämföras med sådana som väljer att åtrå makt<br />
bland de ”stora”. Dessa människor och världen de regerar över tjänar<br />
bara Guds mäktiga plan att föra Hans söner in i mognad. (2<br />
Sam.7:<strong>14</strong>) Jag skall vara hans fader och han skall vara min<br />
son. Om han gör något orättfärdigt skall jag straffa honom<br />
med ris, så som människor brukar, och med plågor som<br />
drabbar människors barn. Politiska kristna skulle gärna ta bort<br />
Guds ris. Om de kristna kunde leva upp till sitt namn i stället för att<br />
gå dödens väg (Upp.3:1), så skulle människornas ris inte behövas.<br />
På tal om politik så är jag totalt neutral, för jag vill vara på Guds<br />
sida, inte människornas. Gud vill inte alltid tillsätta den gode<br />
kandidaten, som vi tror att Han skulle vilja. Han gjorde inte det med<br />
Clinton heller, eller hur? De flesta kristna skulle nog hålla med mig<br />
om det. Gud ville tillsätta en ogudaktig och ond man, eftersom en<br />
sådan är det enda som skulle kunna ge detta onda land det straff<br />
som det behöver. Gud valde Clinton. (Rom.13:1) Varje människa<br />
skall underordna sig den överhet hon har över sig. Ty det<br />
finns ingen överhet som inte är av Gud och den som finns är<br />
insatt av honom. Gud tillsatte inte Clinton, därför att Han hade<br />
förkärlek för honom som person, utan därför att det var vad vi<br />
30
31<br />
behövde. Det finns väl ingen far som föredrar att aga sitt barn utan<br />
hellre välsigna. Gud tillsatte Bush, därför att kristna bad Honom att<br />
göra det. På så sätt kan Han bevisa att Bush inte kan frälsa oss och<br />
inte rädda oss undan straff heller.<br />
Du kanske frågar: ”Är det Guds vilja att använda de kristnas<br />
röster för att tillsätta någon som Bill Clinton?” Svaret är nej, därför<br />
att om Gud använder kristna, så vill han använda dem som kärl till<br />
hedrande bruk. Skulle Han försöka hindra oss från att rösta då? Om<br />
Han önskar tillsätta någon som Clinton, så är svaret ja. När vill Han<br />
att vi ska rösta då? Det enkla svaret är: Då Han säger att vi ska göra<br />
det. (Rom.8:<strong>14</strong>) Ty alla som drivs av Guds Ande är Guds söner.<br />
Han vill att vi ska rösta när Han vill göra något mycket ovanligt, som<br />
att tillsätta en bättre person. Gud vill alltid använda oss som kärl för<br />
hedrande bruk. Gud använder dem som vägrar att bli använda som<br />
kärl för hedrande bruk, som kärl för vanhedrande bruk istället. Gud<br />
använder de ogudaktiga för att tillsätta en ogudaktig person, om Han<br />
vill ha en sådan vald.<br />
Om du inte håller med mig om det, så håll åtminstone med om<br />
det här: ” Det finns ingen överhet som inte är av Gud och den<br />
som finns är insatt av Honom .” Detta skrevs då Herodes, Ceasar<br />
och Nero levde och det är sant även gällande Hitler och Stalin.<br />
Lyssna! Vi kan inte argumentera med Skriften om vi vill ha<br />
sanningen. Det här ger mig frid. Jag behöver inte oroa mig. Jag såg<br />
så många kristna som var oroliga, då de märkte att Clinton var på<br />
väg att bli vald. De tänkte felaktigt att det var deras ansvar att<br />
försäkra sig om att den rätte kandidaten blev invald, i stället för att<br />
helt enkelt bara lyda Gud. Jag behövde inte oroa mig över detta<br />
eftersom ju Gud regerar. Jag berättade för många innan Clintons<br />
första period att Gud tänkte tillsätta honom. Man sade till mig att<br />
Gud aldrig skulle kunna göra det. Nåja, Han överrumplade dem, eller<br />
hur? Gud regerar på jorden och i himlen och Han faller aldrig ner från<br />
sin tron. Det finns många som är lurade att tro att Guds plan är att<br />
regera över världen genom demokrati. I så fall vinner de som<br />
vandrar på ”den breda vägen.” Han regerar redan genom teokrati.<br />
Romarbrevet 9:21 framhåller klart och tydligt att Han har kärl till<br />
hedrande bruk och kärl till vanhedrande bruk. Gud har ett gott syfte<br />
med sina kärl som är för vanhedrande bruk, som vi kommer att se<br />
längre fram. Vem var det som dödade Jesus? Det var judarna, som<br />
identifierades som Guds folk, som skrek: ”Korsfäst Honom! Korsfäst<br />
Honom!” Låt mig visa dig vem som låg bakom. Vet du vad<br />
”Barabbas” betyder? Det betyder ”faderns son.” Barabbas var den<br />
kriminelle som representerade oss. Väljarna befriade Barabbas och<br />
krävde att Jesus skulle korsfästas.<br />
31
32<br />
(Apg.2:22,23) Israeliter, lyssna till dessa ord: Jesus från<br />
Nasaret var en man som Gud bekände sig till inför er genom<br />
kraftgärningar, under och tecken, som Gud genom honom<br />
utförde mitt ibland er, så som ni själva vet. (23) Efter Guds<br />
fastställda plan och beslut blev han utlämnad och med hjälp<br />
av dem som är utan lagen spikade ni fast honom på korset och<br />
dödade honom. Gud utelämnade Jesus till laglösa människor. Gud<br />
kunde inte använda män, som inte hade velat dräpa Lammet. Gud<br />
gav makt åt människor, som skulle genomföra det som Han hade<br />
bestämt. Vem var det som angav och slog herden? Det var inte bara<br />
Judas, Kaifas, Herodes, Pilatus, romarna eller judarna (väljarna). Vi<br />
måste se bakom dem alla. (Matt.26:31) Då sade Jesus till dem:<br />
"Denna natt skall ni alla överge mig. Ty det står skrivet: Jag<br />
skall slå herden och fåren i hjorden skall skingras.” Även fastän<br />
alla dessa kärl till vanhedrande bruk var skyldiga, så var de ändå<br />
bara sekundära viljor. Vi måste se bakom dem för att upptäcka Guds<br />
suveräna vilja. Gud sade ju att ”Jag skall slå herden.” Tack gode<br />
Gud att Hans plan inte var att nöja sig med detta. Det var nämligen<br />
nödvändigt med mycket mera ”korsfästande.” (Sak.13:7) Svärd,<br />
upp mot min herde, mot den man som står mig nära! säger<br />
HERREN Sebaot. Slå herden så att fåren skingras. Ty jag skall<br />
vända min hand mot de små. Gud är suverän och Hans plan är att<br />
korsfästa fåren, de små. Hur ska vi annars kunna förklara förföljelsen<br />
av de kristna genom hela historien och över hela världen? Om vi inte<br />
tar upp vårt kors och följer Jesus, kan vi inte vara Hans lärjungar.<br />
Naturligtvis skulle vi gilla att bli av med onda regeringar och vara<br />
accepterade av hela världen, så att vi kunde njuta av det goda livet,<br />
men ”alla som vill leva gudfruktigt i Kristus Jesus kommer att<br />
förföljas” (2 Tim.3:12). Om vi är Kristi lärjungar, kommer vi att bli<br />
förföljda.<br />
Jesus sa: ”Jag är vägen.” Vägen till vad? Vägen till himlen. Hur<br />
tar du dig dit? Samma väg som Jesus gick. Om Gud tänkte bära hand<br />
på sina små genom korsfästelse, skulle du då ta bort hans verktyg?<br />
Hur ska Gud kunna förverkliga sin plan utan ogudaktiga personer vid<br />
makten? Kan du se jorden, myllan och plantorna? Myllan dödar skalet<br />
på sädeskornen varefter de blir till plantor som bär frukt. Ibland<br />
tillåter Gud ett barnsligt tänkesätt. Om vi förstod en del av de här<br />
sakerna utan en bra grund att stå på, kunde vi frestas att anklaga<br />
Gud att göra onda saker, men Gud gör förstås aldrig något ont. Av<br />
denna orsak tillåter Gud babykristna att ha detta ”Gud är i krig med<br />
djävulen”-koncept. Men då de mognar och studerar Skriften borde de<br />
få kunskapen och förståelsen att Gud är suverän och aldrig gör några<br />
misstag. Han skapar söner. Han skapar och använder de ogudaktiga<br />
32
33<br />
för den onda dagen och de är nödvändiga för att få sönerna<br />
korsfästa. Framgång och frihet har gjort att vi tappat detta faktum ur<br />
sikte.<br />
(Matt.16:24,25) Jesus sade till sina lärjungar: "Om någon vill<br />
följa mig, skall han förneka sig själv och ta sitt kors på sig och<br />
följa mig. (25) Den som vill bevara sitt liv skall mista det, men<br />
den som mister sitt liv för min skull, han skall vinna det.<br />
(Apg.4:27,28) Ja, de gaddade sig verkligen samman i<br />
denna stad mot din helige tjänare Jesus, som du har smort,<br />
Herodes och Pontius Pilatus tillsammans med hedningarna<br />
och Israels stammar,(28) för att utföra vad du i din makt och<br />
genom ditt beslut hade förutbestämt. Gud bestämde i förväg att<br />
dessa ogudaktiga män skulle korsfästa Jesus för vår frälsnings skull<br />
och Hans plan för oss är också att vi ska korsfästas. Inte<br />
nödvändigtvis fysiskt, men den gamla människan måste absolut dö<br />
för att den nya ska leva.<br />
Gud använder människor runt omkring oss för att korsfästa oss.<br />
Har du någonsin tänkt att: ”Jag behöver inte denna person i mitt liv?”<br />
Jo, du behöver faktiskt denna person för att bära frukt. Jobbiga<br />
människor används för att få ut det värsta ur oss, så att vi kan välja<br />
att antingen vandra i ljuset av Guds Ord och bli renade från denna<br />
korruption (1 Joh.1:7) eller att inte lyda och följaktligen inte bära<br />
frukt. Detta är hela orsaken till att den mest hatade befallningen i<br />
<strong>Bibeln</strong> finns där: Att inte stå emot de ogudaktiga. Vi är tillsagda att<br />
vara som får mitt ibland vargar (Matt.10:16) att inte stå emot de<br />
ogudaktiga och att vända den andra kinden åt den som slår oss<br />
(Matt.5:39) och att älska våra fiender (Matt.5:44) och att välsigna<br />
dem som förföljer oss (Rom.12:<strong>14</strong>) och att inte hämnas (Rom.12:19)<br />
för att nämna några få bibelställen. Dessa är neutrala handlingar från<br />
dem som lyder Jesus och förlåter från hjärtat. Gud överlämnar alla<br />
andra till plågoandar eller demoner. (Matt.18:34,35) Och i sin<br />
vrede överlämnade hans herre honom till fångvaktarna, tills<br />
han hade betalt allt vad han var skyldig. (35) Så skall också<br />
min himmelske Fader göra med er, om ni inte var och en av<br />
hjärtat förlåter sin broder.<br />
Då vi konfronteras med ogudaktiga och lyder dessa befallningar<br />
som innebär passiv lydnad, så kan vi uppleva att vi befinner oss i ett<br />
väldigt eldprov som bränner upp trä, hö och strå från vårt gamla liv.<br />
Varje gång som vårt kött reser sig upp på insidan och vi förnekar det,<br />
så dör det och vi får mera av guld, silver och ädla stenar i stället. Vi<br />
måste betrakta köttet, vårt gamla jag, som dött (Rom.6:6,11). Du<br />
kan misshandla, förolämpa eller råna en död man och han<br />
nonchalerar dig ändå. Sluta mata köttet och se hur snabbt det dör. Vi<br />
33
34<br />
borde se korsfästarna som Guds gåvor, även om de blir använda som<br />
kärl till vanhedrande bruk. Alla dessa ogudaktiga människor används<br />
till vad än Guds hand och rådslut i förväg har bestämt att hända. Med<br />
andra ord, Gud har inget som helst problem med någon enda av<br />
dem. De gör, varenda en, exakt det som de förväntas göra. Alla<br />
dessa upproriska människor fullbordar Guds vilja på ett perfekt sätt.<br />
Precis så som Han verkar i vilja och gärning enligt sin önskan i oss,<br />
så gör han i dem också. (Ords.16:9) Människans hjärta tänker ut<br />
sin väg, men HERREN är den som styr hennes steg. Bestäm vad<br />
du vill vara, men det spelar ingen roll vad du är, Gud kommer att<br />
använda dig i alla fall. Tyck synd om, förlåt och ha förbarmande med<br />
dem som används av Gud genom djävulen som kärl till vanhedrande<br />
bruk. En del av dem kommer att ångra sig genom dina böner och din<br />
tro.<br />
(Ps.75:5-8) Jag säger till de övermodiga: "Var inte<br />
övermodiga!" och till de ogudaktiga: "Upphöj inte hornet (din<br />
makt, kraft eller röst)! (6) Höj inte ert horn högt, tala inte<br />
trotsigt och fräckt. (7) Ty inte från öster eller väster och inte<br />
från öknen kommer upphöjelsen. (8) Nej, Gud är den som<br />
dömer, den ene böjer han ner, den andre reser han upp.<br />
Mycket har sagts om de osynliga krafter som manipulerar de lurade<br />
massorna för att få sin egen kandidat tillsatt och det finns en sanning<br />
i detta, men Gud är suveränt bakom allt för att verka sin egen vilja.<br />
Köttslig kraft, visdom, manipulation eller pengar gör ingen upphöjd.<br />
Det är inte människorna i sig som regerar i denna värld genom sina<br />
egna utfunderingar, utan det ser bara ut så för Guds syfte. Precis så<br />
som Gud suveränt tillsätter någon, så avsätter Han också. Han ger<br />
oss också tecken på denna kontroll. Alla Amerikas presidenter dog i<br />
tjänsten vart tjugonde år fram till Reagan. 1840: Willian Henry<br />
Harrison (dog i tjänst) 1860: Abraham Lincoln (mördades) 1880:<br />
James A. Garfield (mördades) 1900: William McKinley (mördades)<br />
1920: Warren G. Harding (dog i tjänst) 1940: Franklin D. Roosevelt<br />
(dog i tjänst) 1960: John F. Kennedy (mördades) 1980. Ronald<br />
Reagan (överlevde mordförsök) 2000: George W. Bush... Varför<br />
slutade detta uppenbara mönster med Reagan och är han den siste?<br />
Bara Gud vet. Jag tror att Gud använde tron och bönerna hos många<br />
kristna som kände till denna cykel för att sätta stopp för den.<br />
Tusenårssabbaten eller det egentliga år 6000 (september år 2001-<br />
2002) kan vara början på en ny uppgörelse med synd bland Guds<br />
folk. Enligt de exempel som finns så kommer domen andligt över<br />
dem som inte vilar från sina gärningar på Sabbaten.<br />
Två av de mest berömda av dessa presidenter, som levde med 100<br />
års mellanrum, hade paralleller som Gud uppenbarligen låg bakom:<br />
34
35<br />
• Abraham Lincoln valdes in i kongressen år 1846. John F Kennedy<br />
valdes in år 1946.<br />
• Abraham Lincoln valdes till president år 1860. John F Kennedy<br />
valdes 1960.<br />
• Båda två engagerade sig i medborgerliga rättigheter. Bägges<br />
hustrur förlorade barn när de bodde i Vita Huset.<br />
• Båda presidenterna sköts i huvudet. Båda presidenterna sköts på<br />
en fredag.<br />
• Båda efterträddes av sydstatare med namnet Johnson.<br />
• Andrew Johnson, som efterträdde Lincoln, föddes år 1808. Lyndon<br />
Johnson, som efterträdde Kennedy, föddes år 1908.<br />
• Bägge mördarna använde sina fulla namn (två förnamn och ett<br />
efternamn).<br />
• Bådas namn består av 15 bokstäver.<br />
• Lincoln sköts på en teater som hette ”Ford”. Kennedy sköts i en bil<br />
av märket ”Lincoln” tillverkad av Ford.<br />
• Booth och Oswald mördades före sina rättegångar.<br />
Tillfälligheter? Det kräver mindre tro att tro på en suverän Gud.<br />
(Ps.75:8) Nej, Gud är den som dömer, den ene böjer han<br />
ner, den andre reser han upp. Man kan inte alltid döma genom att<br />
se på omständigheterna om någon antingen är upprest eller nerböjd.<br />
Se på Job till exempel. Hans vänner trodde säkert att Gud böjde ner<br />
honom, men Han lyfte ju upp honom i stället och helgade honom och<br />
dubblerade det som han hade innan (Job 42:10). Josef är ett annat<br />
exempel på detta. Han såldes till slav av sina bröder. Han blev falskt<br />
anklagad av sin herres hustru och kastad i fängelse, allt som en<br />
förebild till Jesus. I alla hans prövningar upphöjde Gud honom över<br />
de andra. Farao upphöjde honom sedan högre än alla andra i hela<br />
Egypten. Endast farao själv var högre än han. Josef bekräftade att<br />
allt det onda som hans bröder hade gjort honom var för hans eget<br />
bästa. (1 Mos.50:20) Ni tänkte ont mot mig, men Gud har tänkt<br />
det till godo genom det som nu har skett för att bevara många<br />
människors liv. Då Gud slutligen har manifesterat sina söner<br />
kommer de att bli upphöjda och nyttan av ”vredens kärl” är slut.<br />
(Jes.10:24,25) Därför säger Herren, HERREN Sebaot så: Mitt<br />
folk, du som bor i Sion, frukta inte för Assur. Han skall slå dig<br />
med riset och höja sin stav mot dig, som man gjorde i<br />
Egypten. (25) Ty ännu en liten tid och förbittringen upphör<br />
och min vrede skall vända sig till deras fördärv. Då ska Guds<br />
utvalda regera genom Honom. (Ps.75:11) Alla de ogudaktigas<br />
horn (kraft) skall han hugga av, men den rättfärdiges horn<br />
skall bliva upphöjt.<br />
35
36<br />
Någon gjorde nyligen följande kommentar: ”Så att samla ihop<br />
alla dessa miljoner dollar för att stödja en kandidat är onödigt.” Gud<br />
står bakom det också, även för att tillsätta någon som Han vill. De<br />
som inte älskar Gud behöver en neutral orsak till varför saker<br />
händer. Har du någonsin sett en myrkoloni bakom glas? De håller<br />
genom sin instinkt på med sina egna uppgifter, utan att fatta att de<br />
är betraktade och i vårt fall prövade. Så länge som man endast ser<br />
det naturliga, så är Guds syfte med omständigheterna i en prövning<br />
klar. Det är Guds syfte att både Han och djävulen är osynliga intill<br />
slutet. Gud letar efter sådana som kommer att höja sig över<br />
vandringen i det synliga och mogna till en högre rang genom att leva<br />
av tro. Efter att en kandidat tillsatts spelar det ingen roll. Du kanske<br />
tänker att om du röstar på en god konservativ så kommer han att<br />
vara Guds tjänare. Han kommer alltid att fatta beslut, som vi kan lita<br />
på eftersom han är en ”gudsman.” Har inte Gud visat oss den falska<br />
slutledningen i detta? G.W. Bush har tagit bort fler civila rättigheter<br />
på grund av terrorism än Clinton någonsin gjorde. Man föredrar en<br />
kristen, vald av kristna, eftersom man tror att han skulle kunna<br />
gynna den kristna saken. Han gjorde några av de mest nonchalanta<br />
misstagen och dumma besluten och som åstadkom i det närmaste<br />
ingenting. Gud ger oss lärdomar, inte genom makt från det<br />
republikanska partiet eller av kraft från en valsedel.<br />
Frågan är inte om Guds vilja blir gjord eller inte, för vem som än<br />
blir vald så kommer det som denne gör att vara Guds vilja. Detta<br />
kommer dock inte alltid att vara Hans önskan. Låt mig förklara: (2<br />
Pet.3:9) Herren dröjer inte med att uppfylla sitt löfte, så som<br />
en del menar. Nej, han har tålamod med er, eftersom han inte<br />
vill (eng. önskar eller wishing, översättarens anm.) att någon skall<br />
gå förlorad utan att alla skall få tid att omvända sig. ”Önskar” i<br />
denna vers har blivit felaktigt översatt med ”vill” i en del<br />
översättningar (gäller även de svenska översättningarna både i<br />
Folkbibeln och 1917 års översättning, översättarens anm). Om Gud<br />
inte ville att någon enda skulle förgås, så tro mig, då hade ingen<br />
behövt förgås eftersom han ”utför allt efter sin vilja och sitt<br />
beslut” (Ef.1:11). Varje god förälder gör saker som de inte önskar<br />
göra, men som de ändå gör, för att lära sina barn. På samma sätt<br />
utför världshärskarna Guds vilja, men inte nödvändigtvis det som<br />
Han önskar. Det verkliga problemet är vem vi sätter vår tro och tillit<br />
till. Om vi tror att vi blint kan följa den gode konservative som vi<br />
hjälpte att bli invald i stället för Gud, så kommer vi att snubbla och<br />
falla på vår felplacerade tillit. Detta är förresten också Guds vilja.<br />
(Ords.21:1) Kungens tankar är som vattenbäckar i<br />
HERRENS hand, han leder dem vart han vill. Precis som en kanal<br />
36
37<br />
leder vattnet, så leder Herren kungars hjärtan. Om Han regerar över<br />
huvudet, så regerar Han över svansen också. Om Han regerar över<br />
en kung, så regerar Han över människorna också. Gud gör vad Han<br />
vill genom att leda hjärtan. Antingen leder Han deras hjärtan som<br />
kärl till vanhedrande bruk för vår skull eller också leder Han deras<br />
hjärtan till rättfärdighet. Han har gett oss en metod genom vilken vi<br />
kan vara Hans kärl för att göra detta. Om vi överger Hans väg för<br />
världens väg så kommer landet att vittra sönder. Om vi tror att vi<br />
kan styra vårt land genom politik, så är vi lurade. Vi kan inte politiskt<br />
tvinga onda människor att vara goda. Endast evangeliet har kraft att<br />
förvandla de ondas hjärtan. Det är Guds kraft som frälsar den som<br />
tror (Rom.1:16). Därför borde vi vara fokuserade på att lyda Herren<br />
och predika evangeliet för att förvandla denna nation. Jesus och<br />
apostlarna är våra exempel. De fokuserade på det andliga kriget och<br />
var inte lurade att brottas med kött och blod. Om vårt land blir<br />
omvänt, så är det för att människorna ångrar sig; då människorna<br />
ångrar sig så ger Gud dem en god regering. Eftersom Guds folk<br />
sällan ångrar sig utan bestraffning, så kommer vår nation att hata<br />
oss. (Matt.24:9) Då skall man utlämna er till att misshandlas<br />
och dödas, och ni kommer att bli hatade av alla folk för mitt<br />
namns skull. Vi får aldrig vara rädda för viljan eller konspirationerna<br />
hos människor eller regeringar. De arbetar alla för Hans namns skull.<br />
Gud förutbestämmer och gör allt enligt sin vilja. (Ps.103:19-<br />
22) HERREN har ställt sin tron i himlen, hans konungavälde<br />
omfattar allt. (20) Lova HERREN, ni hans änglar, ni starka<br />
hjältar som utför hans befallning, så snart ni hör ljudet av<br />
hans befallning.<br />
(21) Lova HERREN, ni alla hans härskaror, ni hans tjänare som<br />
uträttar hans vilja. (22) Lova HERREN, ni alla hans verk,<br />
överallt där hans välde är. Min själ, lova HERREN! Gud gör allt<br />
som ska göras. Med hjälp av många kärl genomför Han sin eviga<br />
skapelse, genom den siste Adam, Jesus Kristus. Vi behöver skilja på<br />
världens rike och Guds rike. Djävulen erbjöd Jesus auktoritet över<br />
alla riken på jorden (även vårt land!) som en frestelse, men Jesus<br />
stod emot honom (Luk.4:5). En del kristna står inte emot djävulen.<br />
De blir lurade att arbeta i och för fel rike. Politik är världens metod<br />
att regera över världen. Evangeliet är Guds enda metod att bygga<br />
Hans rike. Jesus sade: ”Mitt rike är inte av den här världen”<br />
(Joh.18:36). Ändå har Gud folk överallt. För att de ska kunna lyda<br />
det stora uppdraget så är de förbjudna att snärja in sig i affärer som<br />
hör till detta livet (2 Tim.2:4). Jesus sa: (20) ”Guds rike kommer<br />
inte så att man kan se det med ögonen. (21) Inte heller skall<br />
man kunna säga: Se, här är det, eller: Där är det. Ty se, Guds<br />
37
38<br />
rike är mitt ibland er.” (Luk.17:20,21) Med andra ord så kan man<br />
inte se Guds rike fysiskt. Det är invärtes i er; det är den andliga eller<br />
den pånyttfödda människan, den som kapitulerar inför Jesus som<br />
Kung. Många kristna bygger fysiska riken och tror att de är Guds<br />
riken. Många tillber Gud och landet och tror att deras land är Guds<br />
rike. Vi är här för att först söka Guds rike, men många söker och<br />
tjänar världen och köttet som förgår. Har du någonsin märkt hur<br />
kyrkan vanligtvis slänger sig in i vilken debatt som helst som har<br />
med deras patriotiska nationalism att göra? Till exempel så var de<br />
flesta kyrkorna i Tyskland under andra världskriget allierade med<br />
Hitler, medan våra kyrkor allierade sig patriotiskt med USA. Kristna<br />
gick ut för att döda kristna, medlemmar i sitt eget rike! (1 Pet.2:9)<br />
Men ni är ett utvalt släkte, ett konungsligt prästerskap, ett<br />
heligt folk, ett Guds eget folk, för att ni skall förkunna hans<br />
härliga gärningar, han som har kallat er från mörkret till sitt<br />
underbara ljus. Vårt rike är ett släkte mitt bland alla släkten och en<br />
nation mitt bland alla nationer. Våra bröder och systrar har inga<br />
nationella band eller etniska uppdelningar så som världens människor<br />
har. Vi är en andlig ras och nation som är sänd till de köttsliga<br />
raserna och nationerna för att ”förkunna hans härliga gärningar”.<br />
Ska vi visa världen hur man dödar i Kristi namn? De förlorade som<br />
blir dödade kommer aldrig att få en andra chans till ett evigt liv.<br />
Följande utdrag ur Guds Ord torde ge svar på frågan: ”Alla som tar<br />
till svärd skall förgås med svärd”; ”Älska era fiender”; ”Stå<br />
inte emot den som är ond”; ”Se, jag sänder ut er som får mitt<br />
ibland vargar”; ”Välsigna dem som förföljer er; välsigna och<br />
förbanna inte”; ”Löna inte ont med ont”; ”Hämnas inte”; ”Men<br />
om din fiende är hungrig, så ge honom att äta, om han är<br />
törstig, ge honom att dricka”; och ”Övervinn det onda med det<br />
goda.” Guds folk är förvirrade över att vara medlemmar i fel rike.<br />
Om vi allierar oss själva med världen, så är vi Guds fiender!<br />
(Jak.4:1-4) Varifrån kommer strider och tvister ibland er?<br />
Kommer de inte från begären, som för krig i era lemmar? (2)<br />
Ni vill ha men får inget, ni dödar och är ivrare men kan inte<br />
vinna något. Ni kämpar och strider men har inget, därför att ni<br />
inte ber. (3) Ni ber men får inget, därför att ni ber illa - för att<br />
slösa bort allt på njutningar. (4) Ni trolösa, vet ni inte att<br />
vänskap med världen är fiendskap mot Gud? Den som vill vara<br />
världens vän blir Guds fiende. Religion eller patriotism är orsaken<br />
till de flesta krig, som sänder mängder med människor till helvetet.<br />
Vi är förbjudna att strida mot människor. Det är endast tillåtet att<br />
strida mot onda andar. (Ef.6:12) Ty vi strider inte mot kött och<br />
blod utan mot furstar och väldigheter och världshärskare här i<br />
38
39<br />
mörkret, mot ondskans andemakter i himlarna. I kommande<br />
dagar kommer Gud att öppna våra ögon för detta ”äktenskapsbrott”<br />
med världen. Hela världen, inklusive den avfallna kristenheten,<br />
kommer att gadda ihop sig mot Guds folk. Då detta händer får det de<br />
sanna kristna att förena sig bakom Kristus. (Matt.24:9) Då skall<br />
man utlämna er till att misshandlas och dödas och ni kommer<br />
att bli hatade av alla folk för mitt namns skull. Hela världen<br />
kommer att följa vilddjuret för att strida mot de heliga (Upp.13:7,8).<br />
Till dem säger Gud:”Om någon måste gå i fångenskap, skall han<br />
gå i fångenskap. Och om någon måste dödas med svärd, skall<br />
han dödas med svärd. Här visar sig de heligas uthållighet och<br />
tro (Upp.13:10). Många kommer att ha en annan åsikt om detta<br />
och som grund har de sitt eget resonemang i stället för Guds Ord.<br />
Jag har frågat: ”Om vi inte strider för vårt eget land, så vem gör det<br />
då?” Jo, de som går fram på den breda vägen, de som inte är<br />
lärjungar kommer att göra det och Gud kommer att använda dem<br />
också, om Han vill rädda deras och vårt land på det sättet. Vi kan och<br />
borde strida för vårt land på Guds sätt. (2 Kor.10:4) De vapen vi<br />
strider med är inte svaga utan har makt inför Gud att bryta<br />
ner fästen. På sidorna senare i boken kommer vi att förstå Guds<br />
kraft och de metoder som finns tillgängliga för oss för att strida mot<br />
de furstar och väldigheter som håller på att skövla jorden.<br />
39
40<br />
Kapitel 4<br />
Guds suveränitet över ondskan<br />
Jag danar ljuset och skapar mörkret, jag ger lycka och<br />
skapar olycka (American Standard Version = evil, ondska på<br />
svenska). Jag, HERREN, gör allt detta. (Jes.45:7)<br />
Vilken ”god” orsak kunde Gud möjligen ha till att skapa mörker<br />
och ondska? Ha tålamod och lita på att vi kommer att få en underbar<br />
förståelse av just detta genom de skriftställen som vi kommer att se<br />
på i detta kapitel. Låt oss bara först undersöka hur Gud utövar sin<br />
vilja över djävulen och i vilken utsträckning. (Jes.10:5) Ve över<br />
Assur, min vredes ris! Staven i hans hand är min förbittring! I<br />
denna vers kallar Gud Israels fiende för sitt ris och sin stav för att<br />
Israel skulle kunna bli tillrättavisade. I Psalm 23 använder Gud sitt ris<br />
och sin stav för att trösta David. Riset och staven var herdens<br />
verktyg. Herren, vår Herde, använder våra fiender som verktyg också<br />
för att tillrättavisa oss och hålla oss i ledet. (Jes.10:6,7) Jag sände<br />
honom mot ett gudlöst folk, mot min vredes folk (Israel). Jag<br />
befallde honom att plundra och ta byte och trampa ner dem<br />
som smuts på gatorna. Men så menade inte han, i sitt hjärta<br />
tänkte han inte så. Hans hjärta stod efter att förgöra att<br />
utrota många folk. Observera att assyrierna inte visste att de var<br />
sända av Gud för att fullborda Hans plan. Det var från deras hjärtan<br />
som tanken på att plundra och ta byte kom. Närhelst Gud använder<br />
kärl till vanhedrande bruk, så tillfredsställer de bara sin lust. Gud<br />
verkade i assyrierna till både vilja och gärning, för att Hans goda vilja<br />
skulle ske. Vi kommer att se att Gud gör så här med alla sina kärl till<br />
vanhedrande bruk. Han har ett syfte för de onda på jorden, i annat<br />
fall skulle han ha tagit bort dem för länge sedan. Efter att Gud har<br />
fullbordat syftet med dem, så kommer Han att skaffa bort dem.<br />
(Jes.10:12,13) Men när Herren har fullbordat allt sitt verk<br />
på Sions berg och i Jerusalem, skall jag ställa Assurs kung till<br />
svars för frukten av hans hjärtas övermod och hans stolta<br />
ögons högmod. Ty han säger: "Med min hands kraft har jag<br />
utfört detta ... Observera att kungen av Assyrien tänkte att han<br />
hade gjort detta genom sin egen förmåga. Som historien och denna<br />
vers visar, så är det så att då Gud har slutat använda de onda för att<br />
tukta sitt folk så förgör han dem. Gud har aldrig haft några<br />
intentioner att slutgiltigt göra sig av med de ogudaktiga, utan snarare<br />
att använda dem för att fullkomna sitt folk. Han befallde änglarna att<br />
låta ogräset växa tillsammans med vetet intill slutet och först<br />
därefter kommer Han för att sålla bort och förinta de ogudaktiga<br />
(Matt.13:41,42). Han förklarade att om ni ”rensar bort ogräset, kan<br />
40
41<br />
ni på samma gång rycka upp vetet.” (Matt.13:29). Om Gud tog bort<br />
ogräset, kunde vetet dö i brist på ”bestraffning.”<br />
(Jes.10:13) Ty han säger: "Med min hands kraft har jag<br />
utfört detta och genom min vishet. Assyrierna trodde att de vann<br />
genom sin visdom och styrka, men Gud hävdade att det var Han som<br />
använde dem som Sitt verktyg. (Jes.10:15) Skall yxan upphöja<br />
sig över honom som hugger med den eller sågen förhäva sig<br />
över honom som sätter den i rörelse? Som om käppen kunde<br />
svinga den som lyfter den eller staven lyfta den som inte är av<br />
trä! Detta är sättet på vilket Gud ser på denna armé; som ett stumt<br />
verktyg. Gud svingade yxan, riset och staven och fick sågen att röra<br />
sig. Med andra ord så lyfte Han upp verktygen för att arbeta på sin<br />
skapelse. Det är skrattretande att en människa ska försöka ta åt sig<br />
äran för detta, eller hur? Gud är suverän och allt annat är verktyg<br />
som används för att forma oss till kärl för att användas av Honom<br />
och vi behöver kapitulera för vår egen skull. Dessa verktyg är<br />
nödvändiga intill dess att de heliga har blivit Guds fullkomliga<br />
skapelser. Först därefter kommer Gud att lägga bort dem. Under<br />
tiden behöver vi inte frukta att djävulens syfte kommer att ha<br />
framgång. (Jes.54:16,17) Se, jag skapar smeden, som blåser<br />
upp kolelden och formar ett vapen genom sitt arbete. Jag<br />
skapar också fördärvaren till att förstöra. (17) Inget vapen<br />
som smids mot dig skall ha framgång ... Hur tröstande är det<br />
inte att veta att endast Guds syfte har framgång!<br />
Inte heller Satan sätts på plats förrän i slutet, då frestelserna<br />
och korsfästandet är över. (Upp.20:1-3) Och jag såg en ängel<br />
komma ner från himlen med nyckeln till avgrunden och en<br />
stor kedja i handen. (2) Och han grep draken, den gamle<br />
ormen, det är Djävulen och Satan och band honom för tusen<br />
år.(3) Sedan kastade ängeln honom i avgrunden, stängde till<br />
den och förseglade den över honom, för att han inte längre<br />
skulle bedra folken, förrän de tusen åren har nått sitt slut.<br />
Därefter skall han släppas lös för en kort tid. En enda ängel<br />
hade inga som helst problem med att straffa Satan och kasta honom<br />
ner i avgrunden. Det var så lätt att Gud hade kunnat göra det för<br />
länge sedan, om Han hade velat. Enligt teologi i allmänhet skulle Gud<br />
ha varit tvungen att sända en armé av änglar för att fånga denne<br />
”tungviktare.” <strong>Tro</strong>ts allt så har han väl stått emot Gud i över<br />
sextusen år? Helt fel! Observera att efter tusen år friger Gud honom<br />
igen! Ger detta dig en aning om vem som frigav honom första<br />
gången i Edens lustgård? Blir han släppt lös för att göra Guds vilja<br />
eller för att motarbeta den?<br />
41
42<br />
(Upp.20:7-11) Och när de tusen åren har nått sitt slut<br />
skall Satan släppas ut ur sitt fängelse. (8) Och han skall gå ut<br />
för att bedra folken vid jordens fyra hörn, Gog och Magog och<br />
samla dem till striden och deras antal är som sanden i havet.<br />
(9) De drog upp över hela jordens vidd och omringade de<br />
heligas läger och den älskade staden. Men eld kom ner från<br />
himlen och förtärde dem. (10) Och djävulen som hade<br />
bedragit dem, kastades i sjön av eld och svavel ...(11) Och jag<br />
såg en stor vit tron ... Gud frigav djävulen, för att han skulle lura<br />
alla onda nationer att strida mot de heliga. Han gjorde detta så att<br />
Han kunde låta det regna ner eld över nationerna för att utplåna<br />
dem, precis i tid innan domen av de ogudaktiga inför den stora vita<br />
tronen. Gud behövde inte ens änglarna för att tillintetgöra djävulen<br />
med alla hans barn. Han kunde ha gjort detta redan i lustgården och<br />
besparat oss från prövningarna, men detta var inte Hans plan! Vem<br />
är det som kastar ner djävulen och hans änglar till jorden för att<br />
bedra nationerna och strida mot de heliga under vedermödan?<br />
(Upp.12:7-9) En strid uppstod i himlen: Mikael och hans<br />
änglar gav sig i strid med draken. Och draken och hans änglar<br />
stred, (8) men han var inte stark nog och det fanns inte<br />
längre någon plats för dem i himlen. (9) Och den store draken,<br />
den gamle ormen, som kallas Djävul och Satan, han som<br />
bedrar hela världen, kastades ner på jorden och hans änglar<br />
kastades ner med honom. Sedan stred djävulen mot de heliga<br />
genom vilddjuret. (Upp.13:7) Och åt vilddjuret gavs makt* att<br />
strida mot de heliga och att besegra dem och det fick makt*<br />
över alla stammar och folk och språk och folkslag. (*<br />
Översättarens anm: I engelska översättningar står det i stället<br />
authority eller auktoritet.) Om Gud tänkte kasta ner djävulen och<br />
hans änglar, så varför inte kasta ner dem direkt i den brinnande<br />
sjön? I stället skickade Gud dem till jorden där vi är! Gud behövde<br />
den upplagrade ondskan för att sålla ogräset från vetet och för att de<br />
heliga skulle mogna. Märk väl: ”Åt vilddjuret gavs” både auktoritet<br />
över nationerna och auktoritet att strida mot de heliga. Ni förstår,<br />
vänner, Gud gav auktoritet åt djävulen som uppehöll sig i vilddjuret<br />
och åt vilddjuret självt, för att pröva de heliga och för att korsfästa<br />
deras kött.<br />
(Jes.10:20) På den dagen skall kvarlevan av Israel och de<br />
räddade av Jakobs hus inte längre stödja sig vid honom som<br />
slog dem. I trohet skall de stödja sig på HERREN, Israels<br />
Helige. Ett av våra problem är att vi litar så mycket på köttet och<br />
världen. Vi litar på att Amerika ska försvara oss och ge oss social<br />
trygghet. Världen har vår kärlek, respekt, heder och fruktan, allt<br />
42
43<br />
detta som egentligen tillhör endast Gud. Han har dock en utväg ur<br />
detta. Gud sände Israels illegala älskare mot dem själva, så att de<br />
skulle lära sig vilka som var deras själars verkliga fiender. I detta fall<br />
visar Herren oss samma sak. Ett av Hans botemedel mot att älska<br />
saker, människor och världens tänkesätt är att vända allt detta emot<br />
oss. (Matt.24:9) ”... ni kommer att bli hatade av alla folk för<br />
mitt namns skull.” Det är nödvändigt att vi blir hatade av alla<br />
nationer, så att Guds namn kan bli manifesterat i oss. Guds folk hade<br />
det alltför bekvämt i Egypten, så Han vände egyptiernas hjärtan mot<br />
dem så att de började hata Hans folk (Ps.105:25). Då ”... frälste<br />
han dem från deras motståndares hand och återlöste dem från<br />
fiendens hand.” (Ps.106:10). Först vände Gud deras hjärtan mot<br />
Israel. Sedan befriade Han Israel ur deras hand vilket de var oerhört<br />
tacksamma för.<br />
(2 Sam.7:<strong>14</strong>) Jag skall vara hans fader och han skall vara<br />
min son. Om han gör något orättfärdigt skall jag straffa<br />
honom med ris, så som människor brukar och med plågor som<br />
drabbar människors barn. Guds syfte i skapandet av söner<br />
kommer att fullbordas genom att Han använder kärl till vanhedrande<br />
bruk, för att straffa sina söner för deras synder. Riset här är fysiska<br />
människor, arméer och nationer. Gud använder andliga makter och<br />
väldigheter för att motivera dessa kärl till vanhedrande bruk. Om jag<br />
skulle plocka upp en käpp för att slå min granne, så skulle du<br />
anklaga mig för att vara ond. Å andra sidan, om jag tar samma käpp<br />
och straffar mitt barn för medveten olydnad, så skulle du anse att det<br />
var en god sak. (Ords.23:13,<strong>14</strong>). Vad är skillnaden? Samma käpp<br />
användes ju, men syftet är det motsatta. Att anse Gud för ond då<br />
Han använder det onda, visar bara brist på förståelse för Hans syfte<br />
eller motiv. Gud kommer att använda det onda för goda syften. Gud<br />
är god och allt som Han gör är gott. Vi kan inte begränsa Gud genom<br />
ett egenrättfärdigt tänkande.<br />
Gud kommer att göra ett gott verk med hjälp av det onda.<br />
Faktum är att utan det onda så kan Gud inte göra detta verk. (1<br />
Tim.1:20) Bland dem är Hymeneus och Alexander, som jag har<br />
överlämnat åt Satan för att de skall tuktas så att de inte<br />
hädar. Ordet ”häda” här betyder ”att tala ont om.” Dessa män talade<br />
ont om antingen någon broder eller om sanningen och Paulus<br />
överlämnade dem åt Satan för Guds räkning, så att de skulle lära sig<br />
att inte häda. Satan lär oss mycket. I de flesta fall är det Satan och<br />
hans demoner som utför förbannelsen mot dem som syndar.<br />
Förbannelsen var uttalad och förutbestämd av Gud i 5 Moseboken,<br />
vers 28 för att motivera syndare att ångra sig. Satan frestar oss med<br />
lustar och då vi ger efter kan han legalt tilldela oss en förbannelse till<br />
43
44<br />
dess att vi ångrar oss. Då vi drar oss undan från blodets beskydd, så<br />
står Satan där och väntar. Det är inte Satans avsikt att lära oss<br />
någonting eller att straffa oss. Det är däremot Guds syfte. Satan är<br />
full av lust. Han hatar mänskligheten och längtar efter att skada den.<br />
Det är inte Satans önskan att lära oss någonting och inte heller att få<br />
oss att mogna eller att ge oss en förståelse av Gud. Likafullt får han<br />
just detta till stånd.<br />
Jesus sa: ”Om ett rike är splittrat kan det riket inte bestå”<br />
(Mark.3:24). Satans rike är splittrat, eftersom det han gör mot<br />
Guds folk får dem att ångra sig och mogna. Gud använder inte bara<br />
Satan, utan allting omkring oss för att få oss att mogna. Satan,<br />
härskaren över kärlen till vanhedrande bruk, är mycket betydelsefull i<br />
denna process. Han härskar över de onda andarna och sålunda även<br />
över onda människor. Gud åter härskar över Satan. Skriften säger:<br />
”Allt samverkar till det bästa.” Angående detta så är allt vad<br />
Satan gör för vårt bästa. Förstår han då vad han gör? Nej, det gör<br />
han inte. Angående lagen om sådd och skörd, så har han sått svek<br />
och därför är han lurad. Han är ute efter att ta människans position<br />
av auktoritet genom att fresta henne att synda. Satan är också en<br />
skapad varelse. Gud skapade aldrig någon varelse som skulle vara<br />
förmögen att hindra Hans vilja. Han skapade allting för syftet att föra<br />
Hans utvalda in i Jesu Kristi avbild. Det finns ett flertal metoder som<br />
Gud använder för att få de onda, Satan och demonerna dit Han vill.<br />
En metod är genom att föreslå i deras sinnen saker som Han vill ha<br />
utförda. Han verkar i dem, både vilja och gärning. Han befaller dem<br />
också eller ger dem tillåtelse att göra olika saker.<br />
(1 Kor.5:5) ... för att överlämna den mannen åt Satan till<br />
köttets fördärv, för att anden skall bli frälst på Herrens dag.<br />
Paulus talar med auktoritet över fiendens kraft och använder den för<br />
att bestraffa Guds upproriska barn. (Luk.10:19) Se, jag har gett<br />
er makt (i engelska Biblar auktoritet, översättarens anm) att<br />
trampa på ormar och skorpioner och att stå emot fiendens<br />
hela välde. ... Men gläd er inte så mycket över att andarna<br />
lyder er ... Jesus delegerade sin auktoritet åt sina lärjungar över<br />
fiendeandarnas kraft. Lärjungar har fått rättighet av Guds Ande att<br />
antingen använda deras kraft eller att förbjuda den. (Matt.18:18)<br />
Amen säger jag er: Allt vad ni binder (förbjuder) på jorden skall<br />
vara bundet (förbjudet) i himlen och allt vad ni löser (tillåter) på<br />
jorden skall vara löst (tillåtet) i himlen. Lärjungarna har auktoritet<br />
att antingen förbjuda eller tillåta. Genom att bli ledda av Guds Ande,<br />
så kan mogna kristna tillåta djävulens kraft för ett gott syfte ”så att<br />
anden skall bli frälst.” Observera villkoret som Paulus genom<br />
Anden lade på Satan, ”till köttets fördärv .” På det här sättet<br />
44
45<br />
utövar Gud sin suveränitet genom sina lärjungar. Då Jesus sände ut<br />
sina lärjungar för att göra lärjungar, så befallde Han dem att ge<br />
vidare samma auktoritet och befallningar som Han hade gett dem.<br />
(Matt.28:20)..och lär dem att hålla allt vad jag har befallt er.<br />
Och se, jag är med er alla dagar intill tidens slut. Om vi är Kristi<br />
lärjungar, (Grekiska: methetes, ”elever, efterföljare”) så har vi<br />
samma befallningar att följa. Jesus sade att Han skulle vara med dem<br />
”alla dagar intill tidens slut” för att göra detta. De första<br />
lärjungarna levde ju inte så länge. Därför är det uppenbart att Han<br />
här talar till alla lärjungar.<br />
I vår församling hade vi en kvinna, som regelbundet<br />
förolämpade de heliga. Jag älskade denna syster och hade endast<br />
hennes bästa i mitt hjärta. Efter mycken tillrättavisning så frågade<br />
jag Herren vad jag skulle ta mig till med henne. Han instruerade mig<br />
att ”överlämna henne åt Satan till hennes kötts fördärv.” Jag ville ju<br />
vara försiktig att inte döma över mina egna, så därför bad jag Gud<br />
att Han skulle bekräfta denna tillrättavisning genom ett tecken, vilket<br />
Han gjorde. Jag talade högt ut denna dom över henne och<br />
överlämnade henne åt Satan. Jag fick senare reda på att hon nästan<br />
ögonblickligen blev sjuk och att hon inte kunde ta sig upp ur sin<br />
säng. Senare berättade hon för mig att då hon låg där i sin egen<br />
avföring och sina spyor, så ropade hon till Gud om ett svar. Han<br />
berättade för henne att hon hade förolämpat Hans folk och att hon<br />
måste bekänna sina synder inför dem och be om förlåtelse. Hon<br />
beslöt att lyda. Gud befriade henne tillfälligt från hennes förskräckliga<br />
tillstånd, så att hon kunde lyda. Vid nästa möte bad hon församlingen<br />
om förlåtelse, vilken hon också fick ta emot. Genast då hon kommit<br />
hem kom eländet över henne igen. Hon ropade till Herren igen och<br />
frågade varför det hade blivit så här igen, fastän hon hade lytt. Hon<br />
fick ett svar och ringde upp mig. Hon berättade vad som hade hänt<br />
och sa: ”David, Herren sade att jag hade blivit överlämnad åt Satan.”<br />
Jag berättade för henne: ”Det är sant, jag gjorde detta enligt direktiv<br />
från Gud, men du har ju ångrat dig och därför ser jag ingen orsak till<br />
att du inte skulle kunna bli befriad. Du är fri i Jesu namn.” Herren<br />
helade henne och på grund av denna händelse fick hon en helt ny<br />
respekt för auktoriteten hos Guds tjänare.<br />
De moderna ”ministries” går från den ena ytterligheten till den<br />
andra. Antingen är Guds tjänare fullständigt kraftlösa på grund av<br />
upproriskhet eller så uppehåller de ett köttsligt herravälde liksom<br />
fariséerna. Precis så som en far eller mor har auktoritet i en familj för<br />
att straffa sina barn fysiskt, så har ledarskapet i kyrkan denna<br />
auktoritet på grund av Jesu kärlek till sina barn. Denna auktoritet är<br />
inte till för syftet att man av personliga skäl ska kunna vredgas över<br />
45
46<br />
eller hämnas på någon. Vi har den för att vi inte vill se att Guds folk<br />
kommer till slutet på sina liv utan att någonsin ha ångrat sina synder<br />
och därför hamnar i helvetet. Guds syfte måste kontinuerligt verka i<br />
en människas liv för att hon ska mogna och bli redo att möta Honom.<br />
Paulus överlämnade denne man till Satan i lydnad för Anden, av<br />
kärlek. En del oroar sig för risken till missbruk här, men ”Som<br />
sparven far sin kos och svalan flyger bort, så far en grundlös<br />
förbannelse förbi.” (Ords.26:2)<br />
(1 Kor.5:5) ... för att överlämna den mannen åt Satan till<br />
köttets fördärv, för att anden skall bli frälst på Herrens dag.<br />
Denne man var tillsammans med sin fars hustru (antagligen<br />
styvmor). Paulus talade med de äldste i Korint och kom överens med<br />
dem att överlämna honom till Satan. <strong>Tro</strong>r du att Satan tänker på att<br />
döda den köttsliga naturen hos folk för att frälsa deras ande? Köttet<br />
som är allierat med Satan, är en manifestation på hans egentliga<br />
natur. (Rom.8:7) Köttets sinne är fiendskap mot Gud. Det<br />
underordnar sig inte Guds lag och kan det inte heller. Nej, det<br />
är Guds plan för Satan att genomföra en bestraffning. Det är Satans<br />
lust att göra det som han är tillåten att göra, att döda människor.<br />
Satan har fått makt över köttet. Minns du ormen i lustgården? Han<br />
var förbannad att kräla på sin buk och att äta jordens stoft. Vad<br />
menas med jordens stoft här? Det är det som vårt kött var gjort av.<br />
Satan har fått auktoritet över köttet. Jag pratar inte bara om<br />
kroppen, utan också om den köttsliga lusten och aptiten som<br />
tillfredsställer egot. Satans uppgift är att förtära den gamla<br />
människan, vilket han är mycket bra på, så att endast den andliga<br />
människan förblir.<br />
Gud överlämnar oss till Satan i allmänhet för bestraffning, då vi<br />
vandrar i medveten olydnad. I Matteus 18 har vi ett exempel på<br />
oförsonlighet. (Matt.18:34,35) Och i sin vrede överlämnade<br />
hans herre honom till fångvaktarna (eng. tormentors eller<br />
plågoandar/demoner, översättarens anm.) tills han hade betalt allt<br />
vad han var skyldig. Så skall också min himmelske Fader göra<br />
med er, om ni inte var och en av hjärtat förlåter sin broder.<br />
Detta är mycket vanligt. Om vi märker att vi har hamnat in i en<br />
förbannelse, borde vi rannsaka vårt samvete, för att se om det finns<br />
någon orsak till detta. I så fall finns det bara en utväg: Att vi ångrar<br />
oss. Jag sade ”om” för ibland tillåts Satan att komma emot oss, för<br />
att vår tro ska byggas upp och för att vår auktoritet över honom ska<br />
kunna bevisas. Gud använder en mycket ond djävul, för att göra ett<br />
mycket gott verk på fler än ett sätt.<br />
(2 Pet.2:9) Herren vet alltså att frälsa de gudfruktiga ur<br />
frestelsen och att hålla de orättfärdiga i förvar och straffa<br />
46
47<br />
dem fram till domens dag, (10) särskilt dem som i orent begär<br />
följer sin köttsliga natur och föraktar Herren... Gud tar äran av<br />
att hålla de upproriska under bestraffning. En del lever under<br />
bestraffning hela livet på grund av att de ”följer sin köttsliga natur.”<br />
Om vi inte förstår Guds suveränitet, så kommer vi många gånger att<br />
få uthärda mycket mera bestraffning. Vi behöver identifiera Guds<br />
syfte i allting. Han använder Satan, en av hans demoner eller de<br />
ogudaktiga människorna omkring oss för att straffa oss och för att vi<br />
ska ångra oss eller för att bygga upp vår tro genom prövningar.<br />
Många ser bara redskapet. De ser inte Gud bakom redskapet, vars<br />
syfte också blir fullbordat. De ser det endast som ett verk av Satan<br />
och inte av Gud. Satan försöker få oss att tro att orsaken till att han<br />
angriper oss är att vi är Guds goda barn. Gud åter försöker få oss att<br />
tro att då Satan attackerar oss, så är det för att Han älskar oss och<br />
bestraffar vår fallna natur och våra handlingar eller för att ge vår tro<br />
ett andligt träningspass. Om du bara ser Satan som kommer emot<br />
dig och inte Gud, så har du ingen motivation att ändra dig. Men om<br />
du däremot ser att det är Gud som sänder Satan mot dig, då blir du<br />
motiverad. (Joh.3:27) Ingen människa kan ta emot något utan<br />
att det ges henne från himlen.<br />
(Heb.2:2) ... varje överträdelse och olydnad fick sitt<br />
rättvisa straff. Allt du måste göra är att se på straffet. Då kan du<br />
avgöra om något du gjort är en överträdelse eller inte. En del<br />
människor har frågat mig om jag trodde att det var fel att göra detta<br />
eller detta. Se på straffet så kan du se om det är fel. Är det fel att,<br />
som ett sätt att koppla av, hänge sig åt starka drycker? Se på<br />
straffet; degenerationen av kropp och ande. Är det fel att röka? Se<br />
på straffet: Kronisk lungsjukdom (COPD), cancer och andra fysiska<br />
komplikationer. Folk som är bittra, arga och oförsonliga drabbas av<br />
cancer, ledinflammation och andra brister i immunförsvaret. Många<br />
med cancer eller ledinflammation har lagrat upp vrede och bitterhet i<br />
sina liv. Oro och bekymmer ger grogrund för sår i själen.. Du behöver<br />
inte fråga om något är synd, utan se bara på vad det gör med<br />
människor. Även om du inte vet någon vers som säger att något är<br />
en synd, så se på frukten av det. Se på vad som drabbar dig på<br />
grund av det. Gud har förutbestämt hela systemet med förbannelse<br />
att drabba dem som överträder. Oberoende av om Gud använder<br />
djävulen, hans demoner, ogudaktiga människor runtomkring dig,<br />
sjukdom eller vilken annan del av förbannelsen som helst, så gör Han<br />
det för att föra oss fram till ånger och omvändelse och för att bli<br />
fruktbärande.<br />
Gud använder onda andar för att ödmjuka oss och få oss att<br />
bära god frukt. Paulus är ett gott exempel. Han fördes upp till den<br />
47
48<br />
tredje himlen och tog emot underbara uppenbarelser som frestade<br />
honom att bli stolt. (2 Kor.12:7) Och för att jag inte skall bli<br />
högmodig på grund av dessa utomordentligt höga<br />
uppenbarelser, har jag fått en törntagg i köttet, en Satans<br />
ängel, som slår mig i ansiktet, för att jag inte skall förhäva<br />
mig. Paulus säger att törntaggen var en Satans ängel som slog<br />
honom i ansiktet. Ordet slår i texten betyder ”att slå om och om<br />
igen.” Du kan se att denne onde ande gavs åt Paulus för att fullborda<br />
Guds syfte att ödmjuka honom. (2 Kor.12:8,9) Tre gånger bad<br />
jag att Herren skulle ta den ifrån mig, men han svarade mig:<br />
"Min nåd är nog för dig, ty kraften fullkomnas i svaghet."<br />
Denne Satans ängel åstadkom ödmjukhet i Paulus liv som Gud<br />
kallade nåd. Då Paulus befann sig i ett tillstånd av personlig svaghet<br />
eller oförmåga att rädda sig själv, så fick han se Guds makt att<br />
frälsa. Så borde det också vara med oss. Skriften är full av exempel<br />
på där Gud målmedvetet förde sådana som Moses, Abraham, Josafat,<br />
Gideon och Lasarus till en punkt av mänsklig svaghet, så att Han<br />
kunde göra ett mirakel för att rädda dem och ingen skulle kunna få<br />
äran utom Han. Paulus förstod detta. (2 Kor.12.10) Så gläder jag<br />
mig över svaghet, misshandel och nöd, över förföljelser och<br />
ångest, eftersom det sker för Kristus. Ty när jag är svag, då är<br />
jag stark. ”Törntagg i köttet” är omnämnt fyra gånger i Skriften och<br />
inte en enda gång menas det en skröplighet. Detta ord ”svaghet”<br />
kommer från grekiskans astheneia och betyder ”brist på styrka.” King<br />
James Version översätter detta ord med ”skröplighet”, men samma<br />
grekiska ord är på många andra ställen (detta ställe medräknat)<br />
översatt med ”svaghet” (1 Kor.1:25; 2 Kor.11:29;<br />
2 Kor.12:9,10; 2 Kor.13:4) Samma grekiska ord astheneia i de<br />
följande två verserna visar oss att ”skröplighet” är en dålig<br />
översättning. (1 Kor.1:25) ... Guds svaghet är starkare än<br />
människor. Nu vet vi ju att Gud inte är skröplig eller sjuk, så detta<br />
ord måste följaktligen vara ”svaghet.” (2 Kor.13:4) Han korsfästes<br />
visserligen på grund av svaghet men lever genom Guds kraft.<br />
Så är vi också svaga i honom, men ni skall få leva tillsammans<br />
med honom i Guds kraft som ni skall få känna. Vi vet att Jesus<br />
Kristus inte blev korsfäst genom skröplighet utan svaghet. Han<br />
försvarade sig inte då Han fördes inför Pilatus och de judiska ledarna.<br />
Likaså är vi korsfästa då vi är svaga i oss själva medan vi litar på<br />
Gud. Han radar upp saker som skeppsbrott, fängelse, förföljelse från<br />
fiender och sår. Inte en enda gång nämner Paulus sjukdom. Poängen<br />
är att Gud använder onda änglar till att komma emot vår lust, för att<br />
ödmjuka oss, straffa oss och få oss att ångra oss. (2 Kor.12:8,9)<br />
Tre gånger bad jag att Herren skulle ta den (Satans ängel eller<br />
48
49<br />
demon) ifrån mig, men han svarade mig: "Min nåd är nog för<br />
dig ... Gud försökte säga att Han skulle befria Paulus från de<br />
individuella slagen, men inte från Satans ängel. Just det här sade<br />
Paulus till Timoteus. (2 Tim.3:11) under de förföljelser och<br />
lidanden som drabbade mig i Antiokia, Ikonium och Lystra.<br />
Vilka förföljelser har jag inte fått utstå och ur alla har Herren<br />
räddat mig. (2 Tim.4:18) Herren skall också rädda mig från<br />
alla onda anslag. I detta ser vi Guds suveränitet både i att bestraffa<br />
och befria. Demonen var som ett dumt djur, som kunde användas för<br />
Guds syfte. (2 Thess.1:4) Därför berömmer vi oss i Guds<br />
församlingar av er, av er uthållighet och er tro under alla de<br />
förföljelser och lidanden som ni får utstå. Genom vem var det<br />
som Paulus fick uppleva förföljelse och uthärda lidande? Det var<br />
genom en ängel från Satan. I varje fall blev Paulus renad och helgad<br />
och hans tro befriade honom. Gud gör aldrig något för endast ett<br />
syfte.<br />
(2 Thess.1:5) Allt detta är ett bevis på Guds rättvisa dom<br />
att ni skall anses värdiga Guds rike som ni lider för. Ibland är<br />
det Guds metod att använda en ängel från Satan för att föra oss in i<br />
förföljelse och trångmål, vilket Paulus sade var en symbol på Guds<br />
dom för att göra oss redo för Hans rike. Oftast gör demonerna det<br />
här genom att ge en förbannelse. Allting, både förbannelserna och<br />
välsignelserna, samverkar för vårt bästa. Vi har rätt till befrielse från<br />
förbannelserna genom ett avtal. (Gal.3:13) Kristus friköpte oss<br />
från lagens förbannelse, när han blev en förbannelse i vårt<br />
ställe...<br />
(Ps.78:43-51) då han gjorde sina tecken i Egypten och<br />
sina under på Soans mark. (44)Där förvandlade han deras<br />
strömmar till blod, så att de inte kunde dricka ur bäckarna.<br />
(45) Han sände flugsvärmar som åt dem och paddor som<br />
förstörde. (46) Han gav deras gröda åt larver och deras<br />
arbetes frukt åt gräshoppor. (47) Han slog deras vinstockar<br />
med hagel och deras fikonträd med hagelstenar. (48) Han<br />
utlämnade deras nötboskap åt hagel och deras fårhjordar åt<br />
blixten. (49) Han sände över dem sin vredesglöd, harm, vrede<br />
och nöd, en skara av olycksänglar. (50 ) Han gav fritt utlopp<br />
åt sin vrede, han skonade inte deras själ från döden utan<br />
prisgav deras liv åt pesten. (51) Han slog allt förstfött i<br />
Egypten, kraftens förstling i Hams hyddor. Här ser vi att Gud<br />
sände straffdomar som Han kallade ”en skara av olycksänglar” för<br />
att straffa sitt folk och för att krossa deras fiender. Då Gud sände alla<br />
dessa straffdomar genom ”olycksänglar” så angrep de både<br />
egyptierna och israeliterna till att börja med, tills Hans folk var villigt<br />
49
50<br />
att lämna Egypten. Därefter gjorde Gud åtskillnad mellan Gosen och<br />
Egypten. Straffdomarna drabbade sedan bara egyptierna så att Guds<br />
folk skulle kunna befrias. När vi ångrar att vi bor i Egypten, så<br />
behöver vi inte leva under straffdomarna.<br />
(1 Mos.12:23) Ty HERREN skall gå fram för att slå<br />
Egypten. Men när han ser blodet på det övre dörrträet och på<br />
de båda dörrposterna skall han gå förbi dörren och inte tillåta<br />
fördärvaren att komma in i era hem och slå er. Observera att<br />
Herren lät fördärvaren gå förbi israeliternas dörrar, men slog<br />
egyptierna. Chefsängeln över avgrunden i Upp.9:11 var Apollyon (på<br />
grekiska) eller Abaddon (på hebreiska) och båda orden betyder<br />
”fördärvaren.” Dessa är endast två av de många namnen på<br />
djävulen. Han var kungsdemonen över döden, men Gud hade<br />
auktoritet över honom. Fördärvaren gick förbi vid midnatt, exakt då<br />
Gud hade sagt att han skulle göra det. Guds syfte med honom var att<br />
fördärva Guds fiender och vem som helst som inte tog del av<br />
lammet. Gud sade till dem att om de åt lammet skulle fördärvaren<br />
inte slå dem. Det är på det sättet vi kommer undan syndens och<br />
dödens förbannelse. Vi måste äta lammet, Jesus Kristus, Ordet.<br />
Fysiskt så är vi vad vi äter. Andligt så är vi vad vi äter på ett andligt<br />
sätt. Genom att konsumera och smälta Guds Ord så befrias vi från<br />
förbannelsen och manifesterar vårt barnaskap.<br />
Sanherib, kungen av det assyriska imperiet hade sänt sin<br />
förstörelsearmé mot Juda, men Gud lovade dem seger genom Jesaja.<br />
(Jes.37:7) Se, jag skall låta en ande verka i honom, så att han<br />
vänder tillbaka till sitt land, när han får höra ett rykte. Och jag<br />
skall låta honom falla för svärd i sitt eget land. Gud sände en<br />
demon till Sanherib som, då han därefter började höra röster, var<br />
rädd för att vara borta hemifrån. Många demonbesatta människor hör<br />
röster. Demonerna vill fördärva Guds folk. Ibland kan de inte välja<br />
vad de gör. Gud använde denna demon till att föra hem kungen, där<br />
han föll för svärd genom två av sina söner (Jes.37:38).<br />
Mary och jag bad för en vän att han skulle komma till Herren.<br />
Jag var mållös inför sättet som Herren gjorde detta på. Min vän tog<br />
emot en ande av fruktan och för en tid var han mycket rädd att han<br />
skulle förlora sin själ och hamna i helvetet. Denne var en man som<br />
inte hade något intresse av Jesus. Hans tankar och rädslor blev<br />
orimliga för honom, så i sitt sökande efter svar gick han till en präst<br />
eftersom det var hans bakgrund. Prästen gav honom ingen lindring.<br />
Som en sista utväg kom han till oss och vi visade honom vägen till<br />
frälsning utifrån Ordet och han blev frälst. Du invänder kanske att<br />
Gud inte ger fruktans ande till någon. Versen (Ps.111:10) skrevs för<br />
troende som kände och tjänade Gud. Gud gav min vän en fruktans<br />
50
51<br />
ande för att få honom att frukta evig fördömelse, så han började<br />
söka efter frälsning och fann den. (Ps.111:10) Att frukta HERREN<br />
är början till vishet ...<br />
En del pastorer som inte har levt rättfärdigt och ändå behåller<br />
auktoritet över Guds folk har blivit demonbesatta. Kung Saul var<br />
precis en sådan man. Gud kallade honom och smorde honom, men<br />
han gjorde uppror. (1 Sam.16:<strong>14</strong>) Men HERRENS Ande vek från<br />
Saul och en ond ande från HERREN plågade honom. Jag är<br />
säker på att de flesta skulle beskylla mig för irrläror, om de inte hade<br />
vetat om att detta finns i Ordet. Vi ser här en ond ande från Herren<br />
som plågade Saul, eftersom han inte ville lyda. (1 Sam.16:15,16)<br />
Sauls tjänare sade till honom: "Eftersom en ond ande från Gud<br />
plågar dig, (16) borde du, vår herre, säga till dina tjänare som<br />
står inför dig att de söker upp en man som är skicklig att spela<br />
harpa. När den onde anden från Gud kommer över dig, skall<br />
han spela och så skall det bli bättre med dig." De fann förstås<br />
David med sin harpa, som kunde ge tröst åt kungen. Är det inte<br />
otroligt? Gud sände en ond ande som plågade Saul och sedan sände<br />
Han David med sin harpa för att ge lite lättnad från tortyren. Han<br />
arbetar med oss från bägge hållen.<br />
Jag tjänade i en liten församling en gång då jag upptäckte att<br />
pastorn var demonbesatt. Han hade problem med kvinnor, pengar<br />
och oärlighet. Han berättade för mig att Gud hade talat till honom tre<br />
gånger att han var Saul och jag var David. Jag delade sanningar med<br />
honom som skulle kunna hjälpa honom att övervinna dessa demoner,<br />
men han var alltför egensinnig. Jag frågade Herren vad jag skulle<br />
göra med honom, eftersom han förorsakade att de troende i<br />
församlingen stapplade. Gud sa: ”Låt filistéerna ta honom.”<br />
Filistéerna var fiender till Guds folk och det var de som dödade Saul.<br />
Fienderna till Guds folk tog också bort denne man. Det slutade med<br />
att jag tog över tjänandet i den församlingen för en kort tid. Här var<br />
det Saul och David på nytt igen. Gud arbetade i denne man från<br />
bägge hållen. I Femte Mosebok, det 28:e kapitlet säger Gud om och<br />
om igen att Han skulle sända förbannelsen över de upproriska och nu<br />
vet vi att Han sände Jesus för att befria oss från förbannelsen.<br />
Gud vägrade att ge Bileam tillåtelse att förbanna Israels barn i<br />
Fjärde Mosebok. Efter att ha erbjudits mutor gick Bileam tillbaka till<br />
Gud i hopp om att Han hade ändrat sig. Då Gud såg det stolta, giriga<br />
hjärtat hos Bileam, så gav Han honom tillåtelse. Då Bileam gick, stod<br />
en Herrens ängel i vägen för honom med draget svärd för att döda<br />
honom. Bileam såg inte Herrens ängel, men hans åsna gjorde det och<br />
försökte varna honom. (2 Pet.2:16) Men han blev tillrättavisad<br />
för sitt brott. En stum åsna talade med människoröst och<br />
51
52<br />
förhindrade profetens vanvett. Gud väntade genom ängeln på att<br />
få döda Bileam, om han fortsatte och Gud försökte genom en åsna<br />
att resonera med honom, för att om möjligt stoppa honom. Gud gör<br />
så med oss alla. Vi konfronteras ständigt mellan olika val. Gud sätter<br />
oss i sådana situationer, för att vår själ ska göra ett val mellan vårt<br />
kött och vår ande. Vi är både Guds högsta och lägsta skapelse. Vi<br />
befinner oss mellan himlen och helvetet, mellan demonerna och<br />
änglarna, mellan Gud och djävulen. Vart vi än vänder oss så finns det<br />
ett beslut som ska fattas. Gud planerade det så här. Han säger till<br />
upproriska människor: ”Förbannelsen finns framför dig, gå inte. Men<br />
om du gör det så är det ditt eget fel och du kommer att bli<br />
bestraffad.” Samtidigt erbjuder Han nåd att fatta det rätta beslutet.<br />
Gud reste upp Gideon för att slå Israels fiender. Efter detta ville<br />
Gideon inte acceptera en position av auktoritet över Israel. Faktum är<br />
att han inte ville låta sin son ta en position av auktoritet över Israel<br />
medan han ännu levde (Dom.8:23). Gideon hade sjuttioen söner och<br />
en av dessa fick han genom en slavinna från Sikem. Denne son<br />
åtrådde auktoritet och ville bli Israels näste kung, så han planerade<br />
en konspiration tillsammans med männen i Sikem för att döda<br />
Gideons sjuttio söner. Alla utom Jotam mördades. Jotam profeterade<br />
följande för männen från Sikem efter att de hade genomfört denna<br />
fruktansvärda handling: (Dom.9:20) ... må då eld gå ut från<br />
Abimelek och förtära männen i Sikem och Millo och från<br />
männen i Sikem och Millo må eld gå ut och förtära Abimelek.<br />
Gud uttalade en förbannelse genom Jotam över de skyldiga parterna.<br />
(Dom.9:22-24) När Abimelek hade härskat över Israel i tre år,<br />
(23) sände Gud en ond ande mellan Abimelek och männen i<br />
Sikem, så att dessa avföll från Abimelek. (24) Detta skedde<br />
för att våldet mot Jerubbaals sjuttio söner skulle bli hämnat<br />
och för att deras blod skulle komma över deras bror Abimelek<br />
som dödade dem och över männen i Sikem, som hade hjälpt<br />
honom att döda sina bröder. Gud ville döma och förgöra denna<br />
onda allians, så Han sände en ond ande mellan dem för att splittra<br />
och erövra. Både Abimelek och männen från Sikem förgjordes på<br />
grund av denna onda ande. Gud använde ondska till att döma de<br />
skyldiga och till att befria sitt folk ur deras hand.<br />
En gång tjänade jag i en församling tillsammans med två andra<br />
pastorer. De här två personerna bedrövade mig, för de höll ideligen<br />
varandra om ryggen, till och med genom att komma överens om att<br />
inte samtycka med Guds Ord. Då jag gick hem en kväll efter att ha<br />
bevittnat hur de godkänt varandras fel inför församlingen, kände jag<br />
att Herren manade mig att be att Han skulle sända en ond ande<br />
mellan dessa två tjänare, för att bryta deras onda allians. Jag var<br />
52
53<br />
chockad. Nästa dag fick jag reda på att på exakt samma kväll som<br />
jag hade bett, så hade dessa två kommit ihop sig så till den grad att<br />
de hade gått skilda vägar. Gud använde detta för att bryta den onda<br />
alliansen mellan dessa två män.<br />
Gud använder denna metod genom hela Skriften. Låt mig dela<br />
ett annat exempel: (Upp.16:<strong>14</strong>) De är ondskefulla andar som<br />
gör tecken och de beger sig ut till kungarna i hela världen för<br />
att samla dem till striden på Guds, den Allsmäktiges, stora<br />
dag. Här samlar demonerna hela världen för att strida vid<br />
Harmagedon. Samma redogörelse i Sakarja säger att Gud samlade<br />
hela världen till strid. (Sak.<strong>14</strong>:2,3) Ty jag skall samla alla<br />
hednafolk till strid mot Jerusalem... (3) Sedan skall HERREN<br />
gå ut i strid mot dessa hednafolk, så som han stred förr på<br />
drabbningens dag. Så nu ser vi att Gud använder demonerna för<br />
att samla fienden mot sitt folk, bara så att Han ska kunna<br />
tillintetgöra dem och rädda sitt folk. Min vän kan du se att: ”Är Gud<br />
för oss, vem kan då vara emot oss” (Rom.8:31)? Å andra sidan,<br />
om Gud är emot oss, vem kan då vara för oss?<br />
Efter att ha samlat nationerna till strid säger Herren att Han ska<br />
”gå ut i strid mot dessa hednafolk, så som han stred förr på<br />
drabbningens dag. I 2 Krön.20:17 sade Herren till Josafat: ”Men<br />
då är det inte ni som skall strida. Ni skall endast träda fram<br />
och stå stilla och ni skall få se HERRENS frälsning.” Han tänkte<br />
strida denna strid. Hans metod för krigföring är beskriven i följande<br />
verser: (2 Krön.20:22,23) Och när de började att sjunga och<br />
lova, lät HERREN ett angrepp komma bakifrån på Ammons<br />
barn och Moab och folket från Seirs bergsbygd, de som hade<br />
kommit mot Juda och de blev slagna. (23) Ammons barn och<br />
Moab reste sig upp mot folket från Seirs bergsbygd för att ge<br />
dem till spillo och förgöra dem och när de hade gjort slut på<br />
folket från Seir, hjälptes de åt att förgöra varandra. Jag<br />
brukade tänka att de väntade i bakhåll på varandra. Men då jag såg<br />
efter noggrannare i Skriften, så upptäckte jag att Gud lät ett angrepp<br />
komma bakifrån så att de angrep varandra. Demonerna som förde<br />
dem dit, väntade på att samla dem så att de kunde gå i bakhåll för<br />
varandra med misstänksamhet, girighet, vrede, rädsla o.s.v., vilket<br />
förorsakade att de förgjorde varandra. Han splittrade tre arméer,<br />
som kom som en, i tre delar och de tog kål på varandra. Eftersom<br />
Gud jämför detta med striden vid Harmagedon, så kommer han att<br />
förorsaka ett civilt krig mitt i den sista tidens vilddjursrike och det<br />
kommer att delas i ”kungen i Nordlandet”, ”kungen i Söderlandet”<br />
(Dan.11:40) och ”kungarna från Östern” (Upp.16:12) för att förgöra<br />
varandra och rädda Guds folk. Gud kontrollerar demoner och därför<br />
53
54<br />
kontrollerar Han också deras lydiga tjänare, människorna. Allt detta<br />
är för att få oss att ångra oss och för att förhärliga sig själv i våra och<br />
världens ögon. Allt detta borde vara en uppmuntran för vem som<br />
helst.<br />
Fastän Gud använder onda andar för att splittra, så använder<br />
Han också oss för att hindra deras verksamhet, då det är<br />
ändamålsenligt. Gud vill att vi ska motstå djävulen, att inte tillåta<br />
hans lögner om eller anklagelser av bröderna. Gud förväntar att vi är<br />
vaksamma och att vi prövar andarna hela tiden. Förmågan att kunna<br />
pröva med urskiljning får vi genom att sträva efter att bli ett kärl till<br />
hedrande bruk och genom att ha våra andliga sinnen tränade genom<br />
Ordet och tack vare det kunna skilja mellan gott och ont<br />
(Heb.5:13,<strong>14</strong>). Det är synd att inte fler av Guds folk hör från Herren<br />
idag. Många tror felaktigt att det är omöjligt att splittring av en<br />
kristen församling skulle kunna vara Guds vilja. Församlingen i<br />
Jerusalem skingrades på grund av förföljelse för att evangeliet skulle<br />
kunna spridas bättre. Israel gjorde uppror då de lydde under David<br />
och lämnade kvar endast Juda och Benjamin. Kung Rehabeam<br />
församlade sin armé, för att föra tillbaka upprorsmännen in i ”fållan”,<br />
men Herren talade till dem genom profeten. (1 Kon.12:24) Så<br />
säger HERREN: Ni skall inte dra upp för att strida mot era<br />
bröder, Israels barn. Vänd tillbaka hem, var och en till sitt, ty<br />
det som har skett har kommit från mig... Andra orsaker till<br />
splittring skulle kunna vara att församlingen är för stor för att kunna<br />
möta individernas behov eller att den är avfallen och styrd av<br />
människor vilket innebär att medlemmarna där i så fall inte kan växa<br />
upp i Kristus. Gud splittrade Babel eftersom deras sammanhållning<br />
var för det ondas syfte. Observera att det var språket som splittrade<br />
dem precis på samma sätt som samfunden splittras idag. Guds syfte<br />
för splittring är alltid gott, men människornas syfte är i allmänhet<br />
ont. Samfundstänkandet är den tendens som kristna har att dela in<br />
sig i sekter och samtidigt är det ett verk av köttet enligt Ordet<br />
(Gal.5:20; 1 Kor.1:10-13; 1 Kor.3:1-8; 1 Kor.11:17-19;<br />
Apg.20:29,30; Jud.16,19). Jesus bad att Hans lärjungar skulle vara<br />
ett liksom Han och Fadern var ett (Joh.17:21,22). Detta kan under<br />
vedermödan ske endast om de rättfärdiga ger upp sina sekter för att<br />
vara en flock med en Herde. (Joh.10:16).<br />
(2 Sam.24:1) Åter upptändes HERRENS vrede mot Israel<br />
och han uppeggade David mot dem och sade: "Gå och räkna<br />
Israel och Juda." Om Israel och David hade behagat Gud, så skulle<br />
Han inte ha gjort detta. Herren var vred på Israel och eggade upp<br />
David att göra något som skulle dra dom över dem. Fastän Gud<br />
eggade upp David, så lyssnade han till det som var emot Guds<br />
54
55<br />
principer och blev skyldig. ( 2 Sam.24:10) Men Davids samvete<br />
slog honom sedan han hade räknat folket och han sade till<br />
HERREN: "Jag har syndat svårt genom det jag har gjort... Gud<br />
sände en dom och 70,000 män miste sina liv i en epidemi. David gav<br />
ett offer på Araunas tröskplats där ängeln stod (i detta fall en god<br />
ängel), han som slog Guds folk. Vad var det som var så fel med att<br />
räkna Israel? Gud ville att Hans folk aldrig skulle räkna med sin egen<br />
styrka. Han ville i stället att de skulle räkna med Hans styrka.<br />
(Jer.17:5) Så säger HERREN: Förbannad är den man som<br />
förtröstar på människor och söker sin styrka i det som är kött<br />
och vars hjärta vänder sig bort från HERREN. Gud vill inte att vi<br />
ska räkna upp vad vi kan göra mot fienden. Han vill att vi ska gå i<br />
Hans styrka och lita på Hans Ord.<br />
Hur förmådde Gud David att räkna Israel?<br />
(1 Krön.21:1) Men Satan trädde upp mot Israel och<br />
uppeggade David till att räkna Israel. Vi kontrollerar först om<br />
detta är samma exempel som i 2 Sam.24:1 som vi citerade tidigare.<br />
På båda ställena, så ångrade David sig och offrade på tröskplatsen<br />
efter att 70,000 män hade blivit dödade av pesten, så med andra ord<br />
är det samma exempel. I 2 Sam.24 uppeggede Gud David mot<br />
Israel. Vid denna händelse var det Satan som stod upp mot Israel<br />
och eggade upp David att räkna sitt folk. Båda verserna är riktiga, så<br />
tydligen använde Gud Satan för att lägga ner i Davids hjärta att<br />
räkna Israel, för Gud ville straffa Israel. Satan var ”emot Israel.”<br />
Hans syfte var ont, men Guds var gott. Det är ingen skillnad vem<br />
som försöker få oss övertygade om att göra uppror mot Guds Ord;<br />
om vi gör uppror, så har vi fel. Det skulle kunna vara en pastor, en<br />
profet, ett samfund, en regering eller nära kristna vänner som talar,<br />
men vi är ändå ansvariga inför Ordet.<br />
(Rom.9:17,18) Skriften säger ju till farao: Just därför lät<br />
jag dig träda fram att jag på dig skulle visa min makt och att<br />
mitt namn skulle förkunnas över hela jorden. (18)Alltså är<br />
han barmhärtig mot vem han vill och vem han vill förhärdar<br />
han. Här är det svårt att fly från det faktum att Gud gjorde Farao<br />
envis för att göra sig själv känd och mäktig i människornas ögon.<br />
Gud vet att vi behöver upptäcka en stor Gud och Frälsare. De som<br />
nonchalant menar att de försvarar Guds rykte säger vanligtvis att<br />
farao förhärdade sitt eget hjärta först. (2 Mos.4:21) HERREN<br />
sade till Mose: "När du vänder åter till Egypten, se då till att<br />
du inför farao gör alla de under som jag har gett dig makt att<br />
utföra. Men jag skall göra honom hård till sinnes så att han<br />
inte släpper folket. (2 Mos.7:3) Jag skall förhärda faraos<br />
hjärta och göra många tecken och under i Egyptens land. Fem<br />
55
56<br />
gånger i 2 Mos. sade Gud att Han förhärdade faraos hjärta innan det<br />
förklaras att ”farao förhärdade sitt hjärta” (2 Mos.8:15). Gud<br />
sände Moses för att säga till farao att han skulle befria Hans folk.<br />
Sedan förhärdade Han faraos hjärta så att han vägrade att befria<br />
dem. För Israel innebar detta att en frigivning, som mänskligt sett<br />
verkade helt omöjlig. Guds kraft fullkomnas i vår svaghet<br />
(2 Kor.12:9). Gud gjorde det som de uppfattade som omöjligt, för att<br />
förhärliga sig själv i deras ögon. De behövde få veta att Han kunde<br />
rädda dem från vilka prövningar som helst i deras förestående<br />
ökenvandring. Gud och du är i majoritet i vilken situation som helst.<br />
Skulle inte detta ha varit nog, så förhärdade Gud faraos hjärta igen<br />
för att få honom att förfölja israeliterna ända till Röda Havet, där<br />
egyptierna förgjordes. (2 Mos.<strong>14</strong>:4) Och jag skall göra faraos<br />
hjärta hårt så att han förföljer dem. Jag skall förhärliga mig<br />
på farao och hela hans här... Till skillnad vad som sägs i filmerna<br />
så är detta den ende faraonen som hittats, som dött av drunkning.<br />
Allt detta var bara för att imponera på Israel över Guds kraft att<br />
befria. De skulle behöva allt detta i de prövningar som skulle komma.<br />
Har du någon gång blivit lite hård i ditt hjärta mot någon som<br />
haft makt över dig? Gå till Gud, inte till farao. Allt som Moses<br />
någonsin fick av farao var oförskämdhet. Har du reflekterat över ditt<br />
kött någon gång? Ser det starkare ut än din förmåga att lyda Gud?<br />
Det var Guds plan. Han vill visa oss sin makt att befria från synd. (2<br />
Kor.4:7) Men denna skatt har vi i lerkärl, för att den väldiga<br />
kraften skall vara Guds och inte komma från oss. Gud vill inte<br />
ha någon konkurrens från vår egen förmåga. Han vill visa oss kraften<br />
av sin nåd genom tro på Honom. (Ords.26:2) Som sparven far sin<br />
kos och svalan flyger bort, så far en grundlös förbannelse<br />
förbi. Ingen förbannelse kan vila över oss utan att det finns en orsak<br />
till det. Synd och korruption är den mest troliga orsaken. Vems syfte<br />
uppfylls i en förbannelse? Guds! (4 Mos.23:8) Hur kan jag<br />
förbanna den som Gud ej förbannar? Hur kan jag fördöma den<br />
som HERREN ej fördömer? Vi är verkligen visa om vi söker efter<br />
orsaken, i stället för att se på förbannelsen eller på djävulen. Om vi<br />
tar itu med orsaken, så behöver vi inte leva med förbannelsen.<br />
Problemet är att folk inte vill ta itu med orsaken. De bara lever med<br />
förbannelsen och försöker genom mänskliga metoder bli kvitt den.<br />
Om en människa genom sina egna metoder kunde befria oss från<br />
förbannelsen som Gud sänt för att vi ska ångra oss, så skulle hon<br />
bara vara till skada. Men hur är det då om vi rannsakar vårt samvete<br />
och inte ser orsaken? Då är det mycket möjligt att vi behöver förnya<br />
vårt sinne med Ordet och kämpa trons goda kamp. Ibland sänder<br />
Herren Satan emot oss, så att vi ska kunna spöa honom. Jo, Gud gör<br />
56
57<br />
det för att bevisa för oss att Hans Ord är sant och att vi har<br />
auktoritet över fiendens makt. Guds ultimata syfte är att manifestera<br />
sin suveränitet genom oss, som vi kommer att få se. Gud vill att vi<br />
ska lära oss att kämpa en andlig kamp. Han ger oss också praktik<br />
ibland. Då Satan kommer emot oss genom demoner, ogudaktiga<br />
människor eller omständigheter så borde vi rannsaka våra samveten.<br />
Om vi inte hittar någon skuld genom medveten olydnad<br />
(Hebr.10:26), så borde vi utöva auktoriteten som Jesus gav oss mot<br />
Satan, för då kommer vi att vinna. Då vi kommer emot Satan så<br />
korsfäster vi också den gamla människan, för den gamla människan<br />
är skapad till Satans avbild. Då vi strider med Satan så strider mot<br />
jaget. Då vi vinner över Satan så vinner vi över jaget. Det här är en<br />
annan del av Guds underbara och perfekta plan.<br />
(Klag.3:37) Vem talade och det blev så, utan att Herren<br />
hade befallt det? Kan den onde kommendera något att ske utan att<br />
Herren har befallt det? Nej! Gud är suverän. Jesus sade att Hans ord<br />
inte var Hans utan Faderns (Joh.<strong>14</strong>:24). Vi vet att detta var sant, för<br />
det som Han sade det skedde också. Genom Guds nåd så har jag<br />
befallt helande, mirakler, försörjning och befrielser, som också har<br />
skett. Religiösa människor har berättat för mig att min tro var<br />
övertro eftersom vi inte kan veta Guds vilja. Jag har då tänkt: ”Vad<br />
skrattretande! Har jag kraft att göra dessa saker? Gud gjorde ju<br />
dem. Jag endast höll med Hans Ord.” Beviset på att jag var i<br />
överenskommelse med Gud är ju att det som jag befallde skedde.<br />
Om djävulen befaller något och det sker, är det då för att han är<br />
mäktigare än Gud? Inte enligt denna vers. Det är därför att Gud<br />
befallde det, vare sig djävulen visste om det eller ej. (Klag.3:38)<br />
Kommer inte från den Högstes mun både ont och gott?<br />
Varifrån kommer ont och gott? Gud säger att de kommer ur Den<br />
Högstes mun. Betyder det att Gud är ond? Nej, det betyder att vi<br />
förtjänar eller behöver tjänsten som det onda tillhandahåller.<br />
(Klag.3:39) Varför klagar en människa här i livet, när hon<br />
straffas för sin synd? Vi har blivit hjärntvättade att tro att<br />
människan i grunden är god och förtjänar gott, så därför är vi<br />
chockade då dåliga saker händer ”goda” människor. (Mark.10:18)<br />
Jesus sade till honom ... Ingen är god utom en och det är Gud.<br />
Från Guds mun kommer välsignelse och förbannelse, gott och ont.<br />
Det onda representerar här de svåra sakerna som händer ”goda”<br />
människor för att få dem att göra gott och för att stoppa dem från att<br />
fortsätta i synd. Vad ont som än drabbar dem ”som är kallade enligt<br />
Hans syfte” är för ett gott ändamål. Vi beskyller Satan för att han<br />
kommer emot oss, för vi är ju Guds barn, men vi borde i stället<br />
57
58<br />
rannsaka våra samveten och Ordet för att ta reda på om det är på<br />
grund av synd som Gud sänder Satan emot oss.<br />
Arminianism betyder att ha den felaktiga tron att alla har en fri<br />
vilja. Gud är den ende som har en fri vilja. Vi har en begränsad fri<br />
vilja. Den är begränsad av vår förmåga, vårt tänkesätt, natur, kropp<br />
och omständigheter. Om du har en fri vilja, så stoppa en fjäder i<br />
vardera örat och låt oss se om du kan lyfta från marken. Eller ännu<br />
bättre, låt oss se om du kan sluta att synda. Vi kan inte göra just<br />
någonting av det vi skulle vilja. Den ende som <strong>Bibeln</strong> ger en sådan<br />
förmåga till är Gud. (Ef.1:11) I honom har vi också fått vårt arv,<br />
förutbestämda till det av honom som utför allt efter sin vilja...<br />
Liksom denna vers så lär kalvinismen ut Guds suveränitet över val,<br />
förutbestämmande, ondska och allt möjligt annat. Den enda<br />
möjligheten att kunna göra vad vi vill är att få Guds vilja in i oss.<br />
(Fil.2:13) Ty Gud är den som verkar i er, både vilja och<br />
gärning, för att hans goda vilja skall ske. Sedan kan vi göra vad<br />
vi vill, eftersom vi då vill samma sak som Han och det som Han vill<br />
det får Han också.<br />
Detta är sättet som Sonen befriar oss på; genom att ge oss en<br />
vilja att göra Hans vilja. Eftersom vi har vår egen vilja, så kommer vi<br />
att vara i strid med oss själva. (Gal.5:17) Ty köttet söker det som<br />
är emot Anden och Anden söker det som är emot köttet. De<br />
två strider mot varandra för att hindra er att göra det ni vill. Vi<br />
har både Guds vilja och vår egen vilja i oss. De drar och sliter i<br />
varandra. Detta är inte frihet eller en fri vilja. Det betyder att det<br />
kommer att ”hindra er att göra det ni vill.” Vi hade inte ens en fri<br />
vilja att komma till Gud. (Joh.6:44) Ingen kan komma till mig,<br />
om inte Fadern som har sänt mig drar honom och jag skall<br />
låta honom uppstå på den yttersta dagen. Vi väljer inte att<br />
komma till Gud med mindre än att Han drar oss. Du kanske väljer att<br />
synda och så gör de allra flesta, men Gud kommer att välja tiden,<br />
platsen och omfattningen. (Ords.16:9) Människans hjärta tänker<br />
ut sin väg, men HERREN är den som styr hennes steg. Gud<br />
visar vägen för både Hans kärl till hedrande och vanhedrande bruk.<br />
Den enda orsaken till att vi väljer att gå i den riktning som Gud vill är<br />
nåden. (Joh.15:16) Ni har inte utvalt mig, utan jag har utvalt<br />
er och bestämt om er att ni skall gå ut och bära frukt .... Jesus<br />
valde oss först och gav oss viljan att välja Honom på grund av vi<br />
oförtjänt fått del av Hans ynnest. Vi bär frukt på grund av gåvan i<br />
form av Hans vilja i oss.<br />
Herren skickar andar emot oss för att straffa oss och för att få<br />
oss att ångra och omvända oss. Då, efter att vi segrat, så har Han<br />
en fullständig förmåga att göra så att våra fiender har fred med oss.<br />
58
59<br />
(Ords.16:7) Om någons vägar behagar HERREN, gör han även<br />
hans fiender till vänner. Vi ser här att Gud har total kontroll över<br />
våra fiender. Han kan lägga in i deras hjärtan att hålla fred med oss<br />
då vi övervinner. Vi borde minnas detta då vi frestas att ta hand om<br />
våra fiender själva. Så vi ser att Gud använder våra fiender, då våra<br />
vägar inte behagar Honom. Gud skapade våra fiender just för detta<br />
syfte. (Ords.16:4) HERREN har gjort var sak för sitt särskilda<br />
syfte (i en del manuskript står det: för Hans eget syfte.) , även den<br />
ogudaktige för olyckans dag. Behöver jag säga att vi inte borde<br />
argumentera med Gud? Vi ser Guds suveräna hand i allt detta. Gud<br />
kan sända till oss de ogudaktiga på den onda dagen om våra vägar<br />
inte behagar Honom. Då vi övervinner kan Gud ge oss total frid mitt<br />
bland våra fiender. Då spelar det ingen roll om de så är ogudaktiga<br />
människor eller demoner.<br />
Borde vi med vårt klena förstånd överhuvud taget resonera om<br />
huruvida Gud hade fel då han gjorde de ogudaktiga? Han har ett svar<br />
på detta: (Rom.9:21) Har inte krukmakaren den rätten över<br />
leret att av samma klump göra ett kärl för hedrande<br />
användning och ett annat för mindre hedrande? (22) Men om<br />
nu Gud, fastän han ville visa sin vrede och göra sin makt känd,<br />
ändå med stort tålamod hade haft fördrag med vredens kärl,<br />
som var färdiga att förstöras ... Notera att de är kärl till<br />
vanhedrande bruk eller vrede, som är gjorda till att förstöras. (2<br />
Pet.2:12) Dessa människor är som oförnuftiga djur, av<br />
naturen födda till att fånga och döda. I exempel som detta måste<br />
vi ångra oss och ändra vårt tänkesätt till Guds om vi vill ha<br />
sanningen. Vi värderar uppenbarligen dessa onda vilddjur högre än<br />
Gud gör. Enligt Gud – och Han är den ende som räknas – är de<br />
ogudaktiga djur som är skapade till att förgöras efter att de har<br />
tjänat sitt syfte. (Ords.21:18) Den ogudaktige ges som lösen för<br />
den rättfärdige, den trolöse sätts i de rättsinnigas ställe. Ett<br />
lösen är ett pris som måste betalas för någons frihet. De ogudaktiga<br />
är ett pris som Gud betalar för att skapa söner som är fria från<br />
korruptionens band, så låt oss inte slösa bort deras offer.<br />
Då Josef avslöjade sig för sina bröder som kom från Kanaans<br />
land till Egypten, ångrade de sig inför honom för det sätt de hade<br />
behandlat honom på. Josef förstod orsaken till alla prövningar som<br />
han hade gått igenom. (1 Mos.50:20) Ni tänkte ont mot mig,<br />
men Gud har tänkt det till godo genom det som nu har skett<br />
för att bevara många människors liv. Josef erkände att Gud hade<br />
använt ondska för att föra honom till Egypten ” för att bevara<br />
många människors liv.” Israeliterna som kom ut från Kanaans land<br />
höll på att svälta ihjäl. Då de kom till Egypten så gav Josef dem mat,<br />
59
60<br />
han som hade blivit sänd dit på förhand på grund av sina bröder. Gud<br />
använde dem till att korsfästa Josef och förbereda honom som ett<br />
kärl till hedrande bruk. På grund av att Abraham fruktade för folket i<br />
landet så bad han Sara att hon skulle säga till alla att hon var hans<br />
syster. Han var rädd att de skulle kunna döda honom på grund av<br />
henne eftersom hon var så vacker. Kung Abimelek som trodde att<br />
Sara var Abrahams syster, tog henne till sin hustru. Gud hotade<br />
Abimelek genom att berätta för honom att om han inte gav tillbaka<br />
Abrahams hustru åt Abraham så skulle han vara en död man.<br />
Abimelek protesterade inför Gud. (1 Mos.20:4,5) Men Abimelek<br />
hade inte rört henne och han svarade: "Herre, vill du döda<br />
också rättfärdiga människor? (5) Har han inte själv sagt till<br />
mig: Hon är min syster? Och hon sade själv: Han är min bror.<br />
Med uppriktigt hjärta och rena händer har jag gjort detta."<br />
Abimelek erkände helt och fullt sitt hjärtas uppriktighet. (1<br />
Mos.20:6) Då sade Gud till honom i drömmen: "Ja, jag vet att<br />
du har gjort detta med uppriktigt hjärta och det var också jag<br />
som hindrade dig från att synda mot mig. Därför lät jag dig<br />
inte röra henne. Gud medgav hans uppriktighet, men gjorde<br />
anspråk på att få äran av det. Ibland tar vi åt oss äran själva<br />
eftersom vi inte förstår Guds välvilja. Gud lägger in i oss att göra<br />
rätt. Gud är kapabel att lägga uppriktighet i hedniska kungars<br />
hjärtan, för att förhindra dem från att synda mot Guds folk.<br />
Nyligen köpte jag en begagnad bil av en ”hedning”. Vi hade<br />
kommit överens om ett pris och tänkte avsluta affären nästa dag. Jag<br />
hade bett Gud om ett bättre pris. Nästa dag då jag gick för att<br />
avsluta affären, sade försäljaren att han skulle kunna sälja den till ett<br />
bättre pris, vilket jag endast hade pratat med Herren om. Endast Gud<br />
hade kunnat lägga på hans hjärta att föreslå ett billigare pris,<br />
speciellt eftersom vi ju redan hade kommit överens. Jag insåg att<br />
Gud hade gjort detta, eftersom det inte heller var naturligt för honom<br />
att göra så här. Gud är den som verkar i oss, både vilja och gärning,<br />
för att hans goda vilja ska ske också i dem.<br />
Herren sade till Petrus: (Luk.22:31) ”Simon, Simon, se,<br />
Satan har begärt att få sålla er som vete. (32) Men jag har<br />
bett för dig att din tro inte skall bli om intet. Och när du en<br />
gång har omvänt dig, så styrk dina bröder." Satan begärde att<br />
få sålla Petrus, men varför skulle Gud bry sig om vad han begärde<br />
om det inte skulle vara för vårt bästa? Om Petrus hade varit som de<br />
flesta andra människor, så skulle han ha frågat: ”Herre, varför gav<br />
du Satan tillåtelse att få tag på mig?” Säg endast: ”Nej, Satan, du får<br />
honom inte.” Men Jesus visste vad som var Guds vilja.<br />
60
61<br />
Guds syfte för Satan är att få det som tillhör honom i våra liv.<br />
Syftet med att sålla oss är att separera och ta bort det som du vill<br />
ha. Han behåller det som är hans. Herren sa: ”Denna världens<br />
furste kommer. I mig finns inget som hör till honom”. Jesus var<br />
ren; det fanns inget i Honom som tillhörde Satan. Satan sållar oss för<br />
att få det som tillhör honom. Gud vill ha endast det som blir kvar.<br />
Gud skulle ha kunnat förgöra honom redan i världens begynnelse,<br />
men Gud utsåg i förväg Satan för Sitt goda syfte.<br />
På samma sätt använde Gud assyrierna till att straffa Israel.<br />
(Jes.10:12) Men när Herren har fullbordat allt sitt verk på<br />
Sions berg och i Jerusalem, skall jag ställa Assurs kung till<br />
svars för frukten av hans hjärtas övermod och hans stolta<br />
ögons högmod. Då Gud har gjort hela sitt verk i sitt folk, gissa vad<br />
Han då kommer att göra med Satan, demonerna, de ogudaktiga, de<br />
falska profeterna och vilddjuren? Jovisst, så är det, den brinnande<br />
sjön...<br />
Jesus placerade fåren på sin högra sida och getterna på sin<br />
vänstra. (Matt.25:31) Detta är exakt hur Han använder de rättfärdiga<br />
och de ogudaktiga; som sin högra och sin vänstra hand. Hans högra<br />
hand är kärlen för hedrande bruk och Hans vänstra är kärlen för<br />
vanhedrande bruk. Satan är i själva verket en av Guds händer för att<br />
skapa söner. En närstående andlig broder delade en dröm med mig.<br />
Han såg en rad av heliga som kom inför Jesus i himlen. På Jesu<br />
vänstra sida stod Satan med en gammaldags kanon framför sig som<br />
pekade rakt mot den första personen i raden. Med stor iver ville<br />
Satan, med en tändare i sin hand, tända på stubinen till kanonen och<br />
utplåna dem. Jesu vänstra hand stod framför honom och stoppade<br />
honom. Från den drömmen kan du se att då Herren rör sin vänstra<br />
hand så rör sig Satan.<br />
Här är ett klart exempel på detta. (Job 1:8) Då sade HERREN<br />
till Åklagaren: "Har du lagt märke till min tjänare Job? Ty på<br />
jorden finns ingen som är så from och rättsinnig, ingen som så<br />
fruktar Gud och undviker det onda." Gud gjorde Satan<br />
uppmärksam på Job och skröt om honom. Det är precis som att vifta<br />
med en röd flagga framför en tjur. Satan ville inte höra det. Faktum<br />
är att Satan försöker bevisa precis det motsatta för Gud. Han är<br />
brödernas anklagare. Gud tvingade Satan på Job med hjälp av ett<br />
förslag. (Job 1:9,10) Åklagaren svarade HERREN: "Är det utan<br />
orsak som Job fruktar Gud? (10) Har du inte på allt sätt<br />
beskyddat honom och hans hus och allt vad han äger? Du har<br />
välsignat hans händers verk och hans boskapshjordar breder<br />
ut sig i landet. Satan medger att han inte hade kraft att komma åt<br />
Job på grund av Guds beskydd. Samma sak är sant då det gäller oss.<br />
61
62<br />
(Job 1:11,12) Men räck ut din hand och rör vid allt som han<br />
äger. Helt säkert kommer han då att förbanna dig rakt i<br />
ansiktet."(12) HERREN sade till Åklagaren: "Nåväl, allt vad<br />
han äger är i din hand, men du får inte räcka ut din hand mot<br />
honom själv." Satan gick då bort från HERRENS ansikte. Satan<br />
föreslog Gud att Han skulle ta bort beskyddet och räcka ut ”sin hand”<br />
mot Job för att pröva honom. Så varför ta bort beskyddet? Det höll<br />
inte Guds hand borta om du inte ser att Herrens vänstra hand var<br />
Satan! Gud bekräftar detta med att använda termen ”i din hand”.<br />
Satan var den som förde fram sabéerna, Guds eld, kaldéerna<br />
och den starka stormen från öknen mot Job och hans familj för att<br />
pröva honom. Se vad Job sade angående detta. (Job 1:21,22) Han<br />
sade: ”Naken kom jag ur min moders liv och naken skall jag<br />
vända tillbaka dit. Herren gav och Herren tog. Lovat vare<br />
Herrens namn!” (22 )Vid allt detta syndade inte Job, han kom<br />
inte med någon anklagelse mot Gud. Gud säger klart och tydligt<br />
här att Job inte syndade genom att förebrå Honom för allt det som<br />
hände honom. Herren gav med sin högra hand och tog med sin<br />
vänstra. En del människor skulle ha sagt att det var sabéerna,<br />
kaldéerna och elden som berövade Job allt. Någon annan skulle ha<br />
sett bakom dessa och sagt att det var Satan som gjorde det. Sedan<br />
skulle ännu någon ha sett lite längre bak och sagt att Gud gjorde det.<br />
Detta är precis vad Job gjorde. Det är så här vi måste göra om vi vill<br />
att Guds syfte ska fullbordas i våra liv. Vi måste se hela vägen<br />
tillbaka och upptäcka Guds syfte i våra liv. Job snubblade inte<br />
eftersom han förstod detta. Den som bara ser kärlet kommer att<br />
snubbla. Om vi bara ser ett ont kärl, så kommer det att sluta med att<br />
vi strider och brottas mot kött och blod. Även om Job var illa däran<br />
till kroppen, så hade han frid i sin ande tack vare att han såg Guds<br />
syfte.<br />
(Job 2:3) Herren sade till Åklagaren: ”Har du gett akt på<br />
min tjänare Job? Ty på jorden finns ingen som är så from och<br />
rättsinnig, ingen som så fruktar Gud och unviker det onda.<br />
Ännu står han fast i sin fromhet fastän du har upeggat mig<br />
mot honom för att utan skäl förgöra honom.” Gud verkar<br />
använda en omvänd psykologi mot Satan genom att låta honom tro<br />
att han påverkade Gud, då det i själva verket var precis tvärtom. Gud<br />
påverkade Job, men Satan var instrumentet. Det var Gud som<br />
pekade ut Job för Satan från början för att fullborda sitt eget syfte.<br />
(Job 2:4-6) Åklagaren svarade Herren: ”Hud för hud. Allt vad<br />
man äger ger man ju för att rädda sitt liv. (5) Men räck ut din<br />
hand och rör vid hans kött och ben. Helt säkert kommer han<br />
då att förbanna dig rakt i ansiktet.” (6) Herren sade till<br />
62
63<br />
Åklagaren: ”Nåväl, jag ger honom i din hand. Men du måste<br />
skona hans liv.” Gud dikterade alltid förutsättningarna för Satans<br />
tilltag liksom Han gör idag. (Job 2:9,10) Då sade hans hustru till<br />
honom: ”Står du ännu fast i din fromhet? Förbanna Gud och<br />
dö.” (10) Men han svarade henne : ”Du talar som en dåraktig<br />
kvinna skulle tala. Om vi tar emot det goda av Gud, skall vi då<br />
inte också ta emot det onda?” Under allt detta syndade inte<br />
Job med sina läppar. Gud ville göra detta klart för oss genom att<br />
använda två vittnen att det som Job sade var korrekt. Ska vi ta emot<br />
det goda ur Guds hand, men inte det onda? Job gav aldrig Satan<br />
någon ära. Han gav heller aldrig någon ära åt varken sabéerna,<br />
kaldéerna eller stormen från öknen. Han såg inte ens på det<br />
sekundära kärlet som Gud använde. Job såg endast på det primära<br />
syftet som Gud hade.<br />
Jesus undervisade oss att samarbeta med Guds syfte med<br />
korsfästandet i våra liv. Han sa: ”Stå inte emot den som är ond,” och<br />
syftade då på människor. Men, vi rekommenderas att ”motstå det<br />
onda” med syfte på onda andar. Vi borde aldrig låta oss övervinnas<br />
av eller brottas med kött och blod. Jesus gjorde inte det. (Jes.53:7)<br />
Han blev misshandlad men ödmjukade sig och öppnade inte<br />
sin mun. Lik ett lamm som förs bort till att slaktas, lik ett får<br />
som är tyst inför dem som klipper det, så öppnade han inte sin<br />
mun. Vi måste brottas med makter och väldigheter. Gud vill att vi<br />
ska se onda människor som fångar till Satan och förbannelsen, kärl<br />
som man måste tycka synd om. (Luk.23:34) Men Jesus sade:<br />
”Förlåt dem, ty de vet inte vad de gör. Gud vill att vi ska<br />
genomskåda de där onda kärlen och se Honom. Jesus hade frid<br />
eftersom Han trodde på suveräniteten hos vår Fader. Jesus visste<br />
varifrån all makt kom. (Joh.19:10) Pilatus sade till honom:<br />
”Svarar du mig inte? Vet du inte att jag har makt att frige dig<br />
och makt att korsfästa dig?” (11) Jesus svarade: ”Du skulle<br />
inte ha någon makt över mig om du inte hade hade fått den<br />
ovanifrån.”<br />
Elia tillrättavisade sina söner för deras avfällighet. (1<br />
Sam.2:24,25) Gör inte så, mina söner! Det är inget gott rykte<br />
jag hör, det som sprids bland Herrens folk... (25) Men de<br />
lyssnade inte till sin far, ty Herren ville döda dem. Herrens syfte<br />
har ett ultimatum. Många kommer inte att ångra sig, därför att det är<br />
i Herrens sinne att slå dem för deras ondskas skull. Vi skulle kunna få<br />
exakt samma behandling, men Gud gav oss nåd. (Ef.2:8) Ty av<br />
nåden är ni frälsta genom tron, Guds gåva är det , inte på<br />
grund av gärningar...Endast Gud ger trons gåva att tro och ångra<br />
sig. Vi måste gå till Gud; Han skänker tro och ånger. Sann förståelse<br />
63
64<br />
av frälsning genom oförtjänt nåd får oss att frukta Gud. En del<br />
människor värdesätter inte Guds gåva. Då tas den bort och ges till<br />
någon annan som förstår att värdesätta den. Judarna förlorade mot<br />
hedningarna. (Upp.3:11) Håll fast det du har så att ingen tar<br />
din krona. De egenrättfärdiga flirtar med katastrofen. (1 Kor.4:7)<br />
Vad skiljer dig från andra? Vad äger du som du inte har fått?<br />
Men om du har fått det, varför skryter du då, som om du inte<br />
hade fått det? Om vi äger lite mera än vår granne, så är det en<br />
gåva från Gud och inte en orsak till högmod.<br />
64
65<br />
Kapitel 5<br />
Guds suveränitet över tid och utkorelse<br />
Vad som förut skedde, det har jag för längesedan förkunnat.<br />
Av min mun var det förutsagt, jag hade låtit er höra om det.<br />
Plötsligt satte jag det i verket, och det inträffade. (Jes.48:3)<br />
Förutsäga betyder att berätta om framtiden i förväg. Det som<br />
världen kallar för förutsägelser, inträffar sällan. Det verkar som om<br />
de har en förvrängd syn på vad förutsägelse är. När Gud förutsäger<br />
framtiden, tillkännager Han den och utför den. Guds Ord visar inte<br />
bara framtiden utan ser också till att det som förutsagts inträffar<br />
Genom tron förstår vi att världen (grek. ages=tidsåldrar) har<br />
skapats genom ett ord från Gud, så att det vi ser inte har blivit<br />
till av något synligt. (Hebr.11:3) ”Fullbordat” i denna vers<br />
betyder ”att göra färdigt”. Historien under alla tidsåldrar var färdig<br />
innan begynnelsen. (Jes.48:4,5) Eftersom jag visste att du är<br />
hård, med en nacke av järn och en panna av koppar, (5)<br />
förkunnade jag det för längesedan. Innan det skedde lät jag<br />
dig höra om det, för att du inte skulle kunna säga: "Min avgud<br />
har gjort det, min skurna och gjutna gudabild har befallt det."<br />
Han är en”nitälskande Gud” (2 Mos.20:5) ( Eng.avundsjuk,<br />
svartsjuk). Han kommer inte att dela sin härlighet med egots avgud<br />
eller tillbedjan av det som människan gjort (Jes.42:8). Gud får sin<br />
härlighet genom att Hans gärningar omtalas hundratals eller<br />
tusentals år innan det händer. Hans verk stod färdiga sedan<br />
världens grund blev lagd. (Hebr.4:3). På grund av att Hans verk<br />
stod färdiga sedan världens grund blev lagd, kan ingen säga ”Min<br />
makt, min kraft, min gud har gjort detta.”<br />
Det är viktigt för Gud att vi vet att Han är suverän. Vår Gud har<br />
gjort något som ingen annan ”gud” har gjort; Han talar om hur<br />
framtiden skall bli på ett exakt sätt långt innan den har kommit. Det<br />
är svårt att leva det kristna livet utan att veta att Gud är suverän.<br />
Utan denna kunskap kommer vi inte att ha den frid, vila och<br />
gudsfruktan som vi behöver mitt i prövningarna. Vi kommer alltid att<br />
brottas med människor och omständigheter och förtrösta på vår egen<br />
styrka, i stället för att se Guds hand och förtrösta på Hans styrka.<br />
(Hos.4:6) Mitt folk går under i brist på kunskap. (Jes.46:8-10)<br />
Tänk på detta och fatta mod! Tag det till hjärtat, ni<br />
överträdare. (9) Kom ihåg det som har hänt i det förgångna,<br />
ty jag är Gud, och det finns ingen annan Gud, ingen som<br />
jag.(10) Jag förkunnar från början vad som skall komma och<br />
65
66<br />
långt i förväg det som inte har skett. Jag säger: Mitt beslut<br />
skall gå i fullbordan, allt vad jag vill kommer jag att göra. Gud<br />
gör allt vad Han vill, så att bara det Han har beslutat skall inträffa.<br />
Beviset för att Gud är den ende Guden, är att han tillkännager allt<br />
från början till slut. Det som alla djävulens spåmän, medier, siare och<br />
stjärnskådare har kommit fram till är bara en smula bättre än en<br />
slumpartad bild av framtiden, därför att deras herre inte är suverän.<br />
Djävulen har verkligen en fördel. Han känner till det profetiska Ordet<br />
bättre än vi gör och han förutsäger vad han planerar att göra, men<br />
Gud är suverän och kör ofta över honom.<br />
(Jes 46:11) Vad jag har talat, det låter jag ske, vad jag<br />
har beslutat, det sätter jag i verket. Gud har en mycket stark,<br />
egen vilja. Han har all rätt att ha det. Hans jag/ego är inte fördärvat,<br />
men det är vårt. Han ser till att det händer som Han vill, eftersom<br />
det är rätt. I texten talar Gud om Koresh, det Medo-persiska rikets<br />
hedniske kung. Gud reste upp Koresh för att förstöra Babylon för att<br />
på så sätt befria Sitt folk från fångenskap. Just då hade Koresh ingen<br />
aning om att Herren hade lagt denna önskan i honom för att få<br />
honom att göra exakt det Han ville. (Jes.44:28) Jag är den som<br />
säger om Koresh: "Han är min herde, han skall fullborda allt<br />
det jag vill. Han skall säga om Jerusalem: Det skall bli<br />
uppbyggt, och till templet: Din grund skall bli lagd på nytt."<br />
Hur kan Gud vara så säker på att en man som har varit en hednisk<br />
kung i hela sitt liv kommer att göra allting som behagar Honom? Vi<br />
ser här att ingenting eller inte någon kan stå emot Guds goda avsikt<br />
med Sitt folk. Gud är suverän när det gäller framtiden för de stora<br />
imperierna i världen, för att befria och förbereda Sitt folk.<br />
(Jes.45:1-4) Så säger HERREN till sin smorde, till Koresh<br />
som jag har fattat vid hans högra hand för att slå ner folken<br />
inför honom, lossa bältet från kungars höfter och öppna<br />
dörrar för honom, så att inga portar mer är stängda: (2) Själv<br />
skall jag gå framför dig, höjderna skall jag jämna ut.<br />
Kopparportarna skall jag spränga och järnbommarna skall jag<br />
bryta sönder. (3) Jag skall ge dig skatter som är dolda i<br />
mörkret och hemliga rikedomar, för att du skall inse att jag är<br />
HERREN, som kallar dig vid ditt namn, jag, Israels Gud. (4)<br />
För min tjänare Jakobs skull, för Israels skull, min utvalde,<br />
kallade jag dig vid namn. Jag gav dig ett ärenamn, fastän du<br />
inte kände mig. Floden Eufrat flöt genom staden Babylon. En av<br />
portarna som det här talas om fanns tvärs över floden Eufrat för att<br />
hålla fienden ute. Med Guds hjälp utförde Koresh en enorm bedrift<br />
genom att avleda Eufrat så att hans armé kunde komma in i staden<br />
under denna port. Efter det att de hade kommit in i staden,<br />
66
67<br />
upptäckte de att portarna vid varje flodbrink som ledde in i staden<br />
hade blivit lämnade olåsta (av Gud, versarna 1 och 2) och detta var<br />
underligt eftersom babylonierna var i krig. Efter det att Koresh hade<br />
erövrat Babylon, visade översteprästen honom dessa profetior, som<br />
hade skrivits om honom hundratals år innan han ens var född.<br />
Judarna säger att Koresh hade blivit mycket imponerad inför det<br />
faktum att se sitt namn och sina gärningar nedskrivna i profetian och<br />
började tro på Israels Gud. Gud förklarade klart och tydligt att Han<br />
skulle öppna dessa portar för Koresh för att Hans vilja skulle ske.<br />
Efter att ha hört dessa uppenbarelser, visste Koresh att Gud hade<br />
gjort detta möjligt för honom och att Gud hade planerat och förberett<br />
vägen för honom.<br />
Kristna ledare har gjort Gud blott och bart till en profet och gör<br />
gällande att Gud ser in i framtiden och sedan uppenbarar det. Varje<br />
förebild och exempel i Gamla Testamentet är fullbordad i Nya<br />
Testamentet för att bevisa att Gud sitter på tronen och att Ett Sinne<br />
råder över tiden och framtiden. Något oberäkneligt skulle kunna<br />
förändra allt. Enligt lagen om geometrisk talföljd, så åstadkommer en<br />
förändring i början en ofantlig förändring i slutet. Slumpen eller mer<br />
än en som har kontroll hade omöjligt fått det att hända som vi ser<br />
här. Arminianska tänkare lär att Gud förutbestämmer och förutsäger<br />
genom att se in i framtiden och berättar sedan för oss vad tärningen<br />
säger. ”Förutbestämma” (eng.predestine) betyder att ”bestämma<br />
utgången innan det händer”. ”Förutbestämma” (eng. fore-ordain)<br />
som är samma grekiska ord betyder ”att påbjuda en händelse innan<br />
den äger rum”. (Ef.1:4) …liksom han innan världens grund blev<br />
lagd har utvalt oss i honom för att vi skulle vara heliga och<br />
fläckfria inför honom. (5) I sin kärlek har han genom Jesus<br />
Kristus förutbestämt att vi skulle tas upp som hans barn,<br />
enligt sin vilja och sitt beslut, Du som har visat att du är en son<br />
genom att bära frukt har blivit utvald och dras till Gud.<br />
(Rom.8:29) Ty dem som han i förväg har känt som sina<br />
har han också förutbestämt till att formas efter hans Sons<br />
bild, för att Sonen skulle vara den förstfödde bland många<br />
bröder. Gud kände till alla som skulle bli lika Jesus, men inte de<br />
avfallna. ”Att känna till innan” (sv. översättning: i förväg har känt)<br />
betyder inte här att Han såg in i framtiden och såg vad som skulle<br />
komma. ”Att känna till innan” betyder här ”att veta innan” och är inte<br />
förenat med handlingar eller händelser, utan personer. Gud kände<br />
dessa människor innan världens grund blev lagd, därför att Han inte<br />
bor i tiden. Gud vet vad Han skapar innan Han talar ut vad Han vill<br />
och det blir till precis som när vi tänker ut och formar någonting först<br />
i vårt sinne innan vi gör det. ”Kände” talar om en intim kunskap,<br />
67
68<br />
Adam kände Eva, till exempel. Jesus sade till dem som följde Honom,<br />
men som inte gjorde Faderns vilja, (Matt.7:23) Men då skall jag<br />
säga dem sanningen: Jag har aldrig känt er. (från världens<br />
grund blev lagd) Gå bort ifrån mig, ni laglösa! Till de oförståndiga<br />
jungfrurna utan Andens olja, sade Jesus ”Jag känner er inte”. De<br />
som Gud kände på ett intimt sätt har Han ”förutbestämt” innan<br />
skapelsen att bli förvandlade till Jesu avbild. Gud skapar oss genom<br />
trons gåva och Ordet i oss; Hans folk som går den smala vägen.<br />
Detta är nåd.<br />
(Rom.8:30) Och dem som han har förutbestämt har han<br />
också kallat. Och dem som han har kallat har han också<br />
förklarat rättfärdiga. Och dem som han har förklarat<br />
rättfärdiga har han också förhärligat. Detta betyder att alla som<br />
är utsedda i förväg kommer att bli kallade, rättfärdiggjorda och<br />
förhärligade. De kommer inte att avfalla utan kommer att bära Kristi<br />
frukt. Finns det andra som är kallade men inte förutbestämda? (2<br />
Tim.1:9) han som har frälst oss och kallat oss med en helig<br />
kallelse, Lägg märke till att bara de frälsta är kallade. Kallade<br />
kommer från det grekiska ordet kaleo, som betyder ”att inbjuda”.<br />
Kallade är en inbjudan som bara ges till Guds folk (ytterligare bevis:<br />
Heb.3:1; Hos.1:1; 1 Tim. 6:11,12; Matt.25:<strong>14</strong>; Rom.1:6,7) för att ta<br />
del av de himmelska tillgångarna i Kristus för att bära frukt. Dessa<br />
som bär frukt, 30-, 60- eller 100-falt är de som är utvalda eller<br />
utplockade. Om det visar sig att du vid skördetiden inte bär någon<br />
frukt eller rutten frukt eller omogen frukt, så kommer du inte att bli<br />
plockad. De kallade är Guds vingård. (Jes.5:7) De utvalda är en liten<br />
del av dem som bär frukt. (Jes.5:10) (Matt.22:<strong>14</strong>) ”Ty många är<br />
kallade, men få är utvalda." (Grek. eklektos, ”elect” utvald).<br />
De kallade kan falla, men de förutbestämda eller utvalda<br />
kommer inte att göra det.<br />
(Hos.11:1) När Israel var ung, fick jag honom kär, och ut ur<br />
Egypten kallade jag min son. (2) Men ju mer de har blivit<br />
kallade, desto mer har de dragit sig undan…<br />
Herren frälste dem som åt lammet och som blev döpta i Röda Havet.<br />
Han prövade dem sedan i vildmarken för att se vilka som skulle börja<br />
tro mitt i prövningarna och det var bara de som kom in Löfteslandet.<br />
Judas varnade de kallade för just denna sak. (Jud.1) Från Judas,<br />
Jesu Kristi tjänare och Jakobs bror, till dem som är kallade<br />
och älskade i Gud, vår Fader, och bevarade i Jesus Kristus. (5)<br />
Även om ni redan vet allt vill jag påminna er om hur Herren<br />
räddade sitt folk ur Egypten och sedan dödade dem som inte<br />
trodde. Lägg märke till att de kallade blev frälsta, men några<br />
fortsatte inte i tron och blev förgjorda. Gud letar inte efter vad vi<br />
68
69<br />
slappt kallar för ”kristna”, utan troende eller lärjungar, efter det att<br />
de blivit kallade.<br />
Jesus gav oss mycket tydliga exempel på sina tjänare som är<br />
kallade, men som inte kommer och deltar för att bära frukt. Jesus<br />
berättade en liknelse om en kung som hade en bröllopsfest för sin<br />
son. (Matt.22:3) Han sände ut sina tjänare för att kalla de<br />
inbjudna till bröllopet, Grek: kallade) men de ville inte komma.<br />
De hade många ursäkter (en gård, affärer etc.) (Matt.22:8) Sedan<br />
sade han till sina tjänare: Allt är klart för bröllopet, men de<br />
inbjudna var inte värdiga. Till och med så fanns det en som inte<br />
hade någon bröllopsdräkt, som innebär att ikläda sig Kristus<br />
(Rom.13:<strong>14</strong>) eller ikläda sig rättfärdighet (Upp.19:8) (Matt.22:13)<br />
Då sade kungen till tjänarna: Bind honom till händer och<br />
fötter och kasta ut honom i mörkret här utanför! Där skall<br />
man gråta och skära tänder. (<strong>14</strong>) Ty många är kallade, men få<br />
är utvalda." Några få av de kallade är utvalda eller utkorade,<br />
eftersom de bär frukt.<br />
(Matt.25:<strong>14</strong>) Det kommer att bli som när en man skulle resa<br />
utomlands. Han kallade till sig sina tjänare (grek.”livegna”) och<br />
lämnade sin förmögenhet åt dem. En gav han fem talenter, en<br />
annan två och en tredje en talent - var och en efter hans<br />
förmåga. Sedan gav han sig i väg. Det framgår tydligt att den<br />
som åkte bort var Herren och Hans livegna var Hans folk. Två av<br />
dessa tjänare förde fram avkastning av talenten som getts dem.<br />
(Matt.25:20-22), men en hade grävt ner sitt pund i jorden (hade<br />
använt sin talent för det jordiska), (Matt.25:24,25). När Herren<br />
återvänder, kommer Han att säga ”Kasta ut den oduglige<br />
tjänaren i mörkret här utanför. Där skall man gråta och skära<br />
tänder.”<br />
Aposteln Paulus som säger om sig själv att han var kallad i<br />
Galaterbrevet 1:6, sade också I stället slår jag min kropp och<br />
tvingar den till lydnad, för att jag inte själv på något sätt skall<br />
komma till korta vid provet, när jag predikar för andra. (Grek<br />
”förkastad”)<br />
(1 Kor.9:27) Det finns många fler bevis på att de frälsta och de<br />
kallade kan falla. (2 Pet.1:9-11; 1 Tim.6:11,12; Hebr.3:1,6,12,<strong>14</strong>;<br />
Rom.11:1-7, 19-23).<br />
Min vän, du vet troligen att du är kallad, men är du utvald? Du<br />
måste vara noga i din trosvandring för att bevisa detta. (2 Pet.1:10)<br />
Var desto ivrigare, mina bröder, att göra er kallelse och<br />
utkorelse (utvald) fast. Gör ni det, (Kristi egenskaper i verserna 5-<br />
7) skall ni aldrig någonsin snubbla och falla. (11) Då skall ni få<br />
en fri och öppen ingång till vår Herre och Frälsare Jesu Kristi<br />
69
70<br />
eviga rike. Gud har gett oss allting på korset, som vi behöver för<br />
att bära frukt genom tron. (2 Pet.1:3) Ty allt som hör till liv och<br />
gudsfruktan har hans gudomliga makt skänkt oss genom<br />
kunskapen om honom, som har kallat oss genom sin härlighet<br />
och ära. <strong>Tro</strong>n på löftena mitt i prövningarna kommer att ge oss<br />
frukten. (2 Pet.1:4) Genom dem har han gett oss sina dyrbara<br />
och mycket stora löften, för att ni i kraft av dem skall få del av<br />
gudomlig natur, sedan ni kommit undan det fördärv som på<br />
grund av begäret finns i världen. De kallade har kraften och<br />
tillfället. De kallade och utvalda eller utkorade använder kraften i tron<br />
och tar varje tillfälle i akt. De som slutligen kommer att vara med<br />
Herren är identifierade i dessa versar. (Upp.17:<strong>14</strong>) De skall strida<br />
mot Lammet, och Lammet skall besegra dem, tillsammans<br />
med de kallade, utvalda och troende, eftersom han är<br />
herrarnas Herre och konungarnas Konung." Lägg märke till att<br />
de kallade som är utvalda är trogna. Jag hittade inte på dessa versar;<br />
de är Guds Ord. De som har ögon och öron kommer att se och förstå,<br />
men resten kommer att urskulda sin religion och ignorera Skriften.<br />
Innan både tid och framtid, talade Gud på ett suveränt sätt om slutet<br />
från första början och förde fram dessa saker till dess tillvaro i tiden.<br />
Några kommer att sätta sig emot detta, ”Hur kunde Gud lova en<br />
sak till alla de kallade och sedan inte hålla det löftet till alla dem som<br />
inte bär frukt?” Varje löfte i <strong>Bibeln</strong> är värdelöst om inte någon<br />
vandrar i löftet i tro. Vår del i förbundet är tro; Guds del är kraft och<br />
frälsning. Vi kan bryta förbundet genom otro. (4 Mos.<strong>14</strong>:11) Och<br />
HERREN sade till Mose: "Hur länge skall detta folk förakta<br />
mig? Och hur länge skall de vägra tro på mig trots alla de<br />
tecken jag har gjort ibland dem? (12) Jag skall slå dem med<br />
pest och utrota (eng. disinherit=göra arvlös) dem, men dig vill<br />
jag göra till ett folk som är större och mäktigare än detta."<br />
Lägg märke till att Herren säger till Sitt eget folk att de som inte<br />
trodde skulle Han göra arvlösa.<br />
För att inte någon skall tro att Gud inte kan lova något och<br />
sedan ta det tillbaka, när de inte vandrar i tro, så lägg märke till<br />
detta: (4 Mos.<strong>14</strong>:23) …av dem skall ingen få se det land som<br />
jag med ed har lovat deras fäder. Ingen av dem som har<br />
föraktat mig skall få se det. (30) Ingen av er skall komma in i<br />
det land som jag med upplyft hand lovade er att få bo i, ingen<br />
utom Kaleb, Jefunnes son, och Josua, Nuns son. (34) Ni skall<br />
då få erfara att jag har tagit min hand ifrån er. (Hebr. ”ta<br />
tillbaka mitt löfte”). Om vi inte förenar tro med Guds löften, är de<br />
tomma. (Heb.4:2) Ty evangeliet har predikats för oss liksom<br />
för dem. (Guds folk) Men för dem blev ordet som de hörde inte<br />
70
71<br />
till någon nytta, eftersom det inte genom tron hade smält<br />
samman med dem som hörde det. Israeliterna som vandrade i<br />
synd blev arvlösa och utplånade ur Guds bok. (2 Mos.32:33) Men<br />
HERREN svarade Mose: "Den som har syndat mot mig, honom<br />
skall jag utplåna ur min bok.<br />
Detsamma är sant även för de kristna som inte övervinner<br />
synden. Lägg märke till att Herren säger till församlingen: (Upp.3:5)<br />
Den som segrar skall alltså bli klädd i vita kläder, och jag skall<br />
aldrig stryka ut hans namn ur livets bok,… De som inte<br />
övervinner kommer att stötas bort från Kristi kropp. (Upp.3:16)<br />
Men eftersom du är ljum och varken varm eller kall, skall jag<br />
spy ut dig ur min mun. Guds folk Israel blev avbrutna på grund av<br />
otro och de kristna blev inympade, men om de inte vandrar i tro<br />
kommer även de att bli avbrutna. (Rom.11:20) Du har rätt, för<br />
sin otros skull bröts de bort, men du står kvar genom tron. Var<br />
inte högmodig utan lev i fruktan. (21) Ty om Gud inte skonade<br />
de naturliga grenarna skall han inte heller skona dig. (22) Se<br />
här Guds godhet och stränghet: hans stränghet mot dem som<br />
föll, hans godhet mot dig, om du blir kvar i hans godhet,<br />
annars blir också du borthuggen. (23) Men även de andra<br />
kommer att bli inympade, om de inte blir kvar i sin otro. Gud<br />
har ju makt att ympa in dem igen. De som fortfarande är<br />
inympade i slutet kallas för ”hela Israel”. (Rom.11:26) Och det är<br />
så hela Israel skall bli frälst, De som fortfarande finns med i livets<br />
bok och som fortfarande är inympade, är de utvalda (Grek.<br />
”utvalda”) (Rom.11:2) Gud har inte förskjutit sitt folk, som han<br />
tidigare har känt som sitt. (5) På samma sätt finns det också i<br />
denna tid en rest som Gud har utvalt av nåd. En rest är de som<br />
är kvar. Lägg märke till att de är förut kända av honom och utvalda.<br />
Den suveräne Guden kommer att ha dem som verkligen är Hans.<br />
Att bli kvar i Kristus är varest frälsningen finns. Somliga säger<br />
att Gud gav oss det eviga livets gåva, så Han kan inte ta den tillbaka.<br />
I Galaterbrevet 3:16 berättas det för oss. Nu gavs löftena åt<br />
Abraham och hans avkomma. Det heter inte: "och åt dina<br />
avkomlingar", som när man talar om många, utan som när det<br />
talas om en enda: och åt din avkomling som är Kristus. Så<br />
löftena gavs till Kristus och inte till oss personligen. Det enda sätt<br />
som löftena kan bli våra är att vi förblir i Kristus. Att förbli i Kristus är<br />
att bära frukt (Joh.15:1-16) och vandra som Han vandrade (1<br />
Joh.2:3-6) och att tro på samma lära som gavs oss av Jesus och<br />
apostlarna (1 Joh.2:24; Jud. 3; Matt 28:20) och att inte lägga till<br />
något eller dra ifrån något från Ordet (Upp.22:18,19) och att inte<br />
vandra i synd (1 Joh.3:5,6) och hålla hans befallningar ( 1 Joh.3:24)<br />
71
72<br />
Den enda platsen där vi kan åberopa det eviga livets gåva är i<br />
Kristus. Gud har gett oss evigt liv; och det livet är i hans Son.<br />
Gud behöver inte ta sin gåva tillbaka; Hans folk vandrar ut ur den. (1<br />
Kor.6:18)… All annan synd som en människa begår är utanför<br />
kroppen…. När du vandrar i uppsåtlig synd, förblir du inte i kroppen<br />
”…..och synd finns inte i honom. (6) Den som förblir i honom<br />
syndar inte. (1 Joh.3:5,6) Exempelvis är det så att otukt, andlig<br />
eller fysisk, gör Kristi lemmar till en skökas lemmar. (1 Kor. 6:15,<br />
18) Bara Kristus och de som förblir i Honom är utvalda.<br />
(Ef.1:4) ..liksom han innan världens grund blev lagd har<br />
utvalt oss i honom för att vi skulle vara heliga och fläckfria<br />
inför honom. Bara Kristus och de som förblir i Honom kommer till<br />
himlen. (Joh.3:13) Ingen har stigit upp till himlen utom han<br />
som kom ner från himlen, …. Mannat från himlen, Ordet Jesus<br />
Kristus, som bor i dem som älskar Honom, är frukten som Gud<br />
kommer att välja. Vid det här laget är jag säker på att vissa tänker:<br />
Jag håller inte måttet. Vi måste först förbli i Kristus i tro och<br />
acceptera det som Evangeliet talar om för oss Jag är korsfäst med<br />
Kristus, (20)”och nu lever inte längre jag, utan Kristus lever i<br />
mig. Och det liv jag nu lever i min kropp, det lever jag i tron<br />
på Guds Son, som har älskat mig och utgett sig för mig.”<br />
(Gal.2:20) De som vandrar i tron på att de är döda för synden och<br />
att Kristus lever i dem, betraktas som rättfärdiga till dess att Gud<br />
använder tron till att manifestera rättfärdigheten i dem. (Gal.3:6)<br />
Han [Abraham] trodde Gud, och det räknades honom till<br />
rättfärdighet. Vi kommer att diskutera dessa goda nyheter och dess<br />
frukt mera ingående i senare kapitel.<br />
Gud vistas inte i tiden, utan i evigheten. Han ser början och<br />
slutet samtidigt och därför kan Han svara på bön innan vi ber. Vi<br />
behöver inte oroa oss för att vi har väntat för länge på att be, för Han<br />
kan ha svaret långt innan vi frågar. (Jes.65:24) Det skall ske att<br />
innan de ropar skall jag svara, medan de ännu talar skall jag<br />
höra.<br />
Jag hade en vän, som gick på den lokala yrkesskolan och han<br />
erbjöd sig att använda min trasiga tvättmaskin att träna på. Jag<br />
skulle bara behöva betala för reservdelarna. I tro sade jag till honom<br />
att göra jobbet. Han ringde mig efter några dagar och berättade för<br />
mig att han skulle lämna tillbaka den och att det kostade $90. Min fru<br />
och jag såg efter hur mycket vi hade och det var bara $40. I detta<br />
ögonblick fick jag en ingivelse. Jag pekade på brevlådan och sade att<br />
”$50 kommer i den brevlådan idag.” Med posten den dagen fanns ett<br />
brev från en broder i Maryland. (Jag hade absolut ingen kännedom i<br />
förväg om denna händelse.) Han skrev: ”Det är efter midnatt och jag<br />
72
73<br />
kan bara inte somna förrän jag lyder Gud och skriver ut denna check<br />
på $50.” Jag tittade på brevet, för att se vilken dag det var stämplat<br />
och upptäckte att brevet hade varit försvunnet i postens hantering i<br />
ungefär en månad! Helt tydligt och klart hade Gud hittat det just i<br />
rätt ögonblick. Han såg till att det skickades en månad innan jag<br />
uttalade dessa ord i tro. Han endast använde mig för att få det att<br />
hända, det som Han redan hade planerat.<br />
Jag frågade Gud om något tillfälle då Han kan ha ändrat på<br />
tiden för att åstadkomma något. För många år sedan gjorde en ung<br />
flicka ett misstag och ett test visade att hon var gravid. När jag bad<br />
över hennes situation, kom en tanke i mitt sinne och ut ur min mun.<br />
Jag bad Herren att göra så att hon aldrig blev gravid. Jag tror att<br />
detta inte kom från min mun, utan från Guds Ande. På grund av det<br />
sätt som denna bön kom fram, fick jag en bekräftelse från Herren att<br />
det var i enlighet med Guds vilja. Efter ytterligare test bekräftades<br />
det att hon inte var gravid. Jag vet inte vad Gud gjorde med babyn,<br />
men jag är säker på att Han tog hand om den bättre än flickan kunde<br />
ha gjort. Ingenting ligger bortom Guds förmåga att hjälpa oss, om<br />
det inte är bortom vår tro.<br />
Hur kan Gud ändra sig, när Han känner till och talar om slutet<br />
från början? Att ändra sig gör dig till en lögnare. (Jes.46:10) Jag<br />
förkunnar från början vad som skall komma och långt i förväg<br />
det som inte har skett. Jag säger: Mitt beslut skall gå i<br />
fullbordan, allt vad jag vill kommer jag att göra. Om Han ser<br />
allt från början, varför skulle Han någonsin ändra sig? Gud kommer<br />
inte att ändra på det som Han har skrivit i Sitt Ord. (Ps.119:89) För<br />
evigt, HERRE, står ditt ord fast i himmelen. Hans Ord liknas vid<br />
en klippa, orubblig och oföränderlig. Emellertid kan Gud ändra eller<br />
försena vad Han talar till dig personligen som en varning genom<br />
profeter, drömmar, syner eller sin Ande. När Ordet slutligen inträffar,<br />
fullbordas det som <strong>Bibeln</strong> säger det skulle göra.<br />
Gud gav oss ett exempel på detta i Jona bok. Jona säger "Om<br />
fyrtio dagar skall Nineve bli ödelagt." (Jon.3:4) Gud talade om<br />
för Jona att ”Predika för den det budskap jag ger dig."<br />
(Jon.3:2) och det gjorde han. Han var inte någon falsk profet. Gud<br />
skonade Nineve, Assyriens huvudstad, på grund av att de omvände<br />
sig. Detta förargade Jona därför att Assyrien var Israels dödliga<br />
fiende och profeterna hade redan profeterat att Assyrien skulle<br />
erövra det upproriska Israel. Han ville att de skulle bli förstörda, som<br />
han uppfattade det, för Israels skull. Jona visste att om han<br />
predikade för Nineve och om de omvände sig, så skulle Gud inte<br />
tillintetgöra dem, så därför flydde han. (Jon.4:1) Men Jona tog<br />
mycket illa vid sig, och han blev arg. (2) Och han bad till<br />
73
74<br />
HERREN och sade: "HERRE, var det inte det jag sade, medan<br />
jag ännu var i mitt land! Därför ville jag förekomma det<br />
genom att fly till Tarsis. Jag visste ju att du är en nådig och<br />
barmhärtig Gud, långmodig och stor i nåd och sådan att du<br />
ångrar det onda. Gud skonade Nineve omkring 752 f.Kr. så att<br />
Assyrien kunde erövra de tio norra stammarna i Israel omkring 720<br />
f.Kr. och sedan Juda omkring 701 f.Kr. Nineve föll slutligen omkring<br />
612 f.Kr. Gud visste innan Han hotade Nineve att Han tänkte skona<br />
dem för att använda dem till att tukta Israel. Från Nineves perspektiv<br />
förändrade de Guds sinne genom att omvända sig, men från Guds<br />
perspektiv förändrade Han Nineves sinne och fullbordade den plan<br />
som Han hade för dem från första början, vilket var att tukta Israel!<br />
Det hebreiska ordet för ”ångra” är här nacham vilket betyder ”att<br />
sucka” med innebörden ”att vara ledsen”. I sig själv betyder inte<br />
nacham att man inte tillät det onda eller att man ens ändrade sitt<br />
sinne, utan bara ledsnad. Som Fader måste Gud göra många saker<br />
som Han sörjer över. När Skriften talar om att Gud ångrar sig, är det<br />
ur vår synvinkel, därför att det verkar som om Han har ändrat sig<br />
och gjorde inte det Han hade hotat att göra. Som en förälder till fem<br />
barn, har jag gjort det många gånger. Skillnaden mellan Gud och oss<br />
är att Han planerar och ser förseningar och omvändelser från första<br />
början. (4 Mos.23:19) Gud är inte en människa, så att han<br />
skulle ljuga, inte en människoson, så att han skulle ångra sig.<br />
(1 Sam.15:29) Och den Härlige i Israel ljuger inte och ångrar<br />
sig inte. Ty han är inte en människa, så att han skulle kunna<br />
ångra sig." En annan sak som bevisar Guds suveränitet i tiden och i<br />
framtiden och att Gud planerar förseningar eller ”omvändelser” innan<br />
de har skett. Israel och USA har en unik egenart gemensamt. Båda<br />
två blev betrodda med Evangeliet i deras respektive tid. Från 887<br />
f.Kr. var Israel i krig vart sjuttonde år under en period av femton<br />
cykler fram till 631 f.Kr. USA har också varit i krig vart sjuttonde år<br />
under en period av femton cykler från och med bildandet av de<br />
tretton ursprungliga staterna fram till Grenada år 1983-84. För bägge<br />
nationerna gäller att det var inga krig under den sjätte och den<br />
tionde cykeln. De enda möjliga undantagen till denna parallell är att<br />
Israel tycks ha haft en ödeläggande svältperiod i den fjärde cykeln i<br />
stället för krig och det tycks inte finnas någon redogörelse för något<br />
krig under deras trettonde cykel. Cyklerna kan vara mera exakta<br />
utan att vi känner till det, men ingen sund person kan påstå att detta<br />
är en slump. Upprepningarna i historien visar klart att ett intellekt<br />
har kontrollen över det förgångna och framtiden.<br />
74
75<br />
Kapitel 6<br />
Guds suveränitet över fallet och frälsningen<br />
Ingen kan komma till mig, om inte Fadern som har sänt<br />
mig drar honom, och jag skall låta honom uppstå på den<br />
yttersta dagen (Joh.6:44)<br />
Somliga föräldrar känner stor skuld trots att de gjort så gott de<br />
har kunnat och ändå tycks barnen gå fel väg. Följande undervisning<br />
är inte emot dem som troget har tjänat Herren från sin ungdom utan<br />
snarare för dem som känner det som om Herren har gått förbi dem<br />
och deras barn.<br />
Vandra i tro när det gäller era vilsekomna barn och inte i<br />
åskådning. <strong>Tro</strong> på det du ber om, förvänta dig mirakler, men ha<br />
tålamod. Gud har en plan för dem som börjar för dem långt innan<br />
deras frälsning. Ta en stund och fundera djupt på denna tanke. Det<br />
kommer att befria dig från oro, strävan, fördömelse och allt arbete i<br />
egen kraft för att föra fram Guds vilja i dem. De kommer att bli<br />
tvungna att bli frälsta efter tider av nöd och misslyckande i världsliga<br />
förväntningar, precis som vi. Barn som är fostrade till att tro på<br />
Herren är ibland mycket självrättfärdiga. De tycker att de förtjänar<br />
det de har och förstår sig inte på nåden. De kommer också att bli<br />
tvungna att se sig själva som syndare för att bli den åker som kan ta<br />
emot Ordet och bära Jesu frukt. Gud frälser bara syndare. Vi har alla<br />
varit det. Detta är en nödvändig uppenbarelse för att kunna<br />
uppskatta frälsningens stora värde och bli frälsta genom oförtjänt<br />
favör. Jag kom ihåg min äldsta dotter när hon var tre år gammal. Då<br />
gick hon omkring till våra ofrälsta vänner och släktingar och sade<br />
”Gud tycker inte om det där”. Hon var snabb med att dela med sig av<br />
det vi hade lärt henne. Vi tänkte: ”Du din lilla farisée...”<br />
Vår himmelske Fader har haft många förlorade söner precis som<br />
Jesu liknelse visar, men det gör Honom inte till en dålig Fader<br />
(Luk.15:11-32). I denna liknelse framställs den ”gode” sonen, som<br />
aldrig lämnade hemmet, som självrättfärdig, dömande och<br />
obarmhärtig. Å andra sidan insåg den yngre sonen sin låga rang,<br />
eftersom han hade förslösat sitt arv på ett utsvävande leverne och<br />
kom till sin far mycket ödmjuk och sade ”Far, jag har syndat mot<br />
himlen och inför dig. Jag är inte längre värd att kallas din<br />
son.” (Luk.15:21) Den en gång så upproriske sonen förstod nu<br />
barmhärtighet och nåd och kunde nu förstå detta mycket bättre. Sett<br />
ur profetisk synvinkel var den förstfödde sonen som aldrig lämnade<br />
Fadern de rättfärdiga i Israel, men de förstod inte nåden. Faderns<br />
75
76<br />
andre son, den yngre, som avföll under de mörka tidsåldrarna i 2000<br />
år är församlingen som i dessa dagar återvänder för att förstå Guds<br />
nåd. Fadern sade till dessa Skynda er att ta fram den bästa<br />
dräkten (rättfärdighetens klädnad) och klä honom i den och sätt<br />
en ring på hans hand (en symbol på auktoritet och på bruden) och<br />
skor på hans fötter. (vår vandring skilda från världen)<br />
(Luk.15:22) Den förlorade sonen kommer att få mer av allting än<br />
den förste sonen.<br />
Dessa som har varit syndare inser sitt behov av Gud, men<br />
många gånger gör de som är fostrade som Guds folk inte det.<br />
(Matt.21:28) Vad anser ni om detta? En man hade två söner.<br />
Han gick till den förste och sade: Min son, gå i dag och arbeta i<br />
min vingård. (29) Jag vill inte, svarade han, men ångrade sig<br />
sedan och gick. (30) Mannen vände sig då till den andre och<br />
sade samma sak. Han svarade: Ja, herre, men han gick inte.<br />
(31) Vilken av de båda gjorde som fadern ville?" De svarade:<br />
"Den förste." Jesus sade till dem: "Amen säger jag er:<br />
Publikaner och horor skall gå in i Guds rike men inte ni. (32)<br />
Ty Johannes kom till er på rättfärdighetens väg, men ni trodde<br />
inte på honom. Publikaner och horor trodde på honom. Och<br />
fastän ni såg det, ångrade ni er inte heller efteråt och trodde<br />
på honom. Många gånger är det så att det inte är sonen som säger<br />
att han skall gå och arbeta i Faderns vingård, som i verkligheten gör<br />
det, utan sonen är benägen att göra uppror. Denne upprorsmakare,<br />
som kommer att se sig själv som en syndare, gör jobbet, medan den<br />
andre sonen som simulerar sin rättfärdighet, inte gör det. Många<br />
karriärskristna är uttråkade i sitt arbete för Gud och distraheras av<br />
världens frestelser. Publikanerna och skökorna känner en sådan<br />
uppskattning över en plats i riket att de kastar sig med hela sitt<br />
hjärta in i det och är villiga att bli tjänare snarare än att bli<br />
betjänade. De förstår det stora värdet i nådens gåva, som har getts<br />
dem och förstår sin egen ovärdighet.<br />
I hedningarnas sista dagar kommer det att bli likadant som det<br />
var i judarnas sista dagar. Det finns många självrättfärdiga ”kristna”<br />
idag, som inte är den skapelse som Fadern önskar. De som blivit<br />
fostrade i församlingen, borde ödmjuka sig inför Guds Ord och inte<br />
inför religionen så att ingen annan människa tar deras krona.<br />
(Upp.3:11) Det verkar som om Jesus hade detta i sinnet när han<br />
berättade denna liknelse (Luk.18:9) För några som var säkra på<br />
att de själva var rättfärdiga och som föraktade andra,<br />
berättade Jesus också denna liknelse: (10) "Två män gick upp<br />
till templet för att be. Den ene var farisé och den andre<br />
publikan. (11) Farisén stod och bad för sig själv: Gud, jag<br />
76
77<br />
tackar dig för att jag inte är som andra människor, rånare,<br />
brottslingar, äktenskapsbrytare, eller som den där publikanen.<br />
(12) Jag fastar två gånger i veckan, jag ger tionde av allt jag<br />
tjänar. (13) Publikanen stod långt borta och vågade inte ens<br />
lyfta blicken mot himlen utan slog sig för bröstet och bad:<br />
Gud, var nådig mot mig, syndare. (<strong>14</strong>) Jag säger er: Han gick<br />
hem rättfärdig,(grek. räknad för rättfärdig) inte den andre. Ty<br />
var och en som upphöjer sig skall bli förödmjukad, men den<br />
som ödmjukar sig skall bli upphöjd."Det självrättfärdiga barnet<br />
som har hållit alla de religiösa traditionerna blev inte förklarade som<br />
rättfärdiga, medan den stackars syndaren som ångrade sitt ovärdiga<br />
liv, blev det.<br />
Jesus talade om för fariséerna att Han inte hade kommit för att<br />
kalla rättfärdiga utan syndare. Han var efter dem som visste att de<br />
hade varit syndare för att de skulle bli Hans barn. Se noggrant på<br />
denna vers. (Rom.11:32) Ty Gud har gjort alla till fångar under<br />
olydnaden för att sedan förbarma sig över alla. Gud har ordnat<br />
det så att förlåtna syndare blir Hans söner. De som har varit olydiga<br />
uppskattar barmhärtighet och nåd väldigt mycket och blir inte så lätt<br />
stötta på Gud. Gud har utsatt oss för denna fallna skapelse för det<br />
syftet att vi skall bli en högre skapelse. (Rom.8:20) Skapelsen har<br />
ju blivit lagd under förgängelsen, inte av egen vilja utan<br />
genom honom (Gud) som lade den därunder. Ändå finns det<br />
hopp (grek.fast förväntan) om (21) att också skapelsen skall<br />
befrias från sitt slaveri under förgängelsen och nå fram till<br />
Guds barns härliga frihet. Guds barn kan bara skapas utifrån en<br />
fallen skapelse och Gud är den som utsatt dem för den för att<br />
ödmjuka dem. Skriften visar oss vår otrohet och ovärdighet så att vi<br />
skulle kunna få ett skäl att i sanning ångra oss. (Gal.3:22) Men nu<br />
har Skriften inneslutit allt under synd, för att det som var<br />
utlovat skulle ges genom tron på Jesus Kristus åt dem som<br />
tror. Gud valde oss att bli frälsta i Kristus till och med innan Adam<br />
föll.(Ef.1:4)… liksom han innan världens grund blev lagd har<br />
utvalt oss i honom för att vi skulle vara heliga och fläckfria<br />
inför honom. Han visste att vi skulle behöva en frälsare innan<br />
världen blev till och Adam föll. Han visste att fallet skulle inträffa och<br />
Han satte igång med skapelsen i alla fall. Utifrån detta kan du se att<br />
fallet fanns i Hans plan. Barn som får kristen fostran tar Honom ofta<br />
för given och förstår egentligen inte nåd. Gud har en plan för dem<br />
som medför att den nåd som de har tagit för given tillfälligtvis lyfts<br />
av. Frukta inte för detta eller vandra i åskådning utan tro på Gud för<br />
dem.<br />
77
78<br />
Petrus var en av Jesu små som Han fostrade till att bli Hans<br />
lärjunge. Han deklarerade helt självsäkert för Herren att han aldrig<br />
skulle försynda sig och förneka Honom utan skulle gå med Honom in<br />
i döden. (Matt.26:33-35). Gud hatar självsäkerhet, men älskar Gudsäkerhet.<br />
Så hur behandlar Gud denna synd? (1 Kor.10:12) Därför<br />
skall den som menar sig stå, se till att han inte faller.<br />
Misslyckande är den bästa behandlingen för självsäkerhet.<br />
(Luk.22:31-34) Simon, Simon, se, Satan har begärt att få sålla<br />
er som vete. (32) Men jag har bett för dig att din tro inte skall<br />
bli om intet. Och när du en gång har omvänt dig, så styrk dina<br />
bröder." (33) Då sade Petrus till honom: "Herre, med dig är<br />
jag beredd att gå både i fängelse och i döden." (34) Jesus<br />
svarade: "Jag säger dig, Petrus, tuppen skall inte gala i natt,<br />
förrän du tre gånger har förnekat att du känner mig." Jesus<br />
profeterade misslyckande för denne stolte man. Jesus, som hade<br />
auktoritet över Satan, förbjöd inte honom att sålla Petrus. Satan<br />
sållar för att få det som tillhör honom. I detta fall var det Petrus’<br />
stolthet, självrättfärdighet och självsäkerhet. Det som föll igenom<br />
sållet var det som Gud önskade, en förödmjukad Petrus. Den sållade<br />
Petrus, som hade ”omvänt sig” eller blivit förvandlad, kunde nu<br />
”styrka sina bröder”. Innan detta misslyckande skulle han ha blivit<br />
en god farisée.<br />
(Luk.7:40) Då sade Jesus till honom: "Simon, jag har<br />
något att säga dig." Simon (fariséen , inte Petrus) svarade:<br />
"Mästare, säg det." – (41) "Två män stod i skuld hos en<br />
penningutlånare. Den ene var skyldig femhundra denarer, den<br />
andre femtio. (42) Eftersom de inte kunde betala,<br />
efterskänkte han skulden för dem båda. Vilken av dem<br />
kommer nu att älska honom mest?" (43) Simon svarade: "Den<br />
som fick mest efterskänkt, skulle jag tro." Jesus sade: "Du har<br />
rätt." (44) Sedan vände han sig mot kvinnan och sade till<br />
Simon: "Ser du den här kvinnan? När jag kom in i ditt hus, gav<br />
du mig inget vatten till mina fötter. Men hon har vätt mina<br />
fötter med sina tårar och torkat dem med sitt hår. (45) Du gav<br />
mig inte någon hälsningskyss, men sedan jag kom in har hon<br />
inte upphört att kyssa mina fötter. (46) Du smorde inte mitt<br />
huvud med olja, men hon har smort mina fötter med balsam.<br />
(47) Därför säger jag dig: Hon har fått förlåtelse för sina<br />
många synder. Det är därför hon visar så stor kärlek. Men den<br />
som har fått litet förlåtet älskar litet." Stora syndare blir stora<br />
helgon, för det förstår värdet av nåd.<br />
Enligt de tidigare verserna, så vill Gud ha människor som får<br />
många synder förlåtna och blir frälsta av nåd så att de älskar och<br />
78
79<br />
uppskattar Honom mycket. Det är denna skapelse Han vill ha, inte<br />
Adam innan fallet. Skapelsen som utgår från den siste Adam, Jesus<br />
Kristus, är de som har fallit och sedan blir frälsta av nåd genom tro.<br />
Vi behöver inte bekymra oss över våra barn eller de vi älskar som blir<br />
syndare, utan ”Låt oss orubbligt hålla fast vid hoppets<br />
bekännelse, ty den som har gett oss löftet är trofast.”<br />
(Hebr.10:23) Vi måste så sanningens säd på ett behagfullt sätt utan<br />
att göra dem frustrerade. De kan inte bli övertygade utan nåd. Gud<br />
utför allt efter sin vilja och sitt beslut, (Ef.1:11) och "Ingen<br />
människa kan ta emot något utan att det ges henne från<br />
himlen. (Joh.3:27). Gud kommer att göra det i rätt tid och Han<br />
kommer att använda vår tro därför att ”tron är en övertygelse om<br />
det man hoppas, en visshet om det man inte ser”. (Hebr. 1:1)<br />
Vi kan se varför Gud inte frälser människor förrän de är lite äldre och<br />
har prövat världen och funnit att den inte ger något. Emellertid har<br />
du som troget tjänat Herren alltifrån din ungdom en stor förmån.<br />
Gud kan frälsa alla närhelst Han önskar. Det är viktigt att vi inte<br />
försöker att arbeta i egen kraft för att frälsa de förlorade utan först<br />
ärar Guds suveränitet med vår tro att Han skall göra det. (Joh.6:37)<br />
Alla som Fadern ger mig kommer till mig, och den som<br />
kommer till mig skall jag aldrig någonsin kasta ut. (44) Ingen<br />
kan komma till mig, om inte Fadern som har sänt mig drar<br />
honom. Fadern kommer att dra alla som Han utväljer till Kristus.<br />
Gud utväljer oss och ger oss en önskan att komma till Honom och<br />
bara efter det kan vi välja Honom. (Ps. 65:5) Salig är den som du<br />
utväljer och låter komma dig nära, han får bo i dina gårdar.<br />
Gud utväljer ibland den sämste i våra ögon sett. Om Gud kan frälsa<br />
Paulus och Maria Magdalena, som hade sju demoner, så kan Han<br />
frälsa dem vi har tro för. Minns du samtalet som Saulus hade när han<br />
hämndgirigt förföljde de heliga? (Apg.9:3-5) Men när han på sin<br />
resa närmade sig Damaskus, strålade plötsligt ett ljussken<br />
från himlen omkring honom. (4) Och han föll till marken och<br />
hörde en röst som sade till honom: "Saul, Saul, varför förföljer<br />
du mig?" (5) Han frågade: "Vem är du, Herre?" Rösten<br />
svarade: "Jag är Jesus, den som du förföljer.. En apa skulle ha<br />
blivit frälst med den upplevelsen, som helt och hållet var i enlighet<br />
med Guds omdömesförmåga. (discretion) Denne samme allsmäktige<br />
Gud säger ”Allt vad ni ber om i er bön skall ni få, när ni tror."<br />
(Matt.1:22) Gud använder trons gåva i oss för att manifestera<br />
frälsningen för dem som Han har utvalt från det att världens grund<br />
blev lagd. Bed och tacka Gud för deras frälsning.<br />
Jag kan höra någon säga: ”Härligt! Vi kan tro Gud om att frälsa<br />
djävulen; då kommer många problem att bli lösta.” Jag tror inte att<br />
79
80<br />
en sådan tro skulle hålla ut till slutet, eftersom tron är en gåva från<br />
Gud (Ef.2:8), att ge eller att ta och det finns inget prejudikat för en<br />
sådan begäran. Förutom det så behövs djävulen i detta jobb, som<br />
han inte kunnat utföra om han blev frälst. Det finns dock ett<br />
prejudikat för familje-frälsning. (Apg. 11:<strong>14</strong>;18:8) Paulus och Silas<br />
erbjöd fångvaktaren detta, (Apg.16:31) "<strong>Tro</strong> på Herren Jesus så<br />
blir du frälst, du och din familj." De trodde och blev frälsta.<br />
(34)…. han med hela sin familj hade kommit till tro på Gud.<br />
Petrus predikade detta, (Apg.2:39) ”Ty er gäller löftet och era<br />
barn och alla dem som är långt borta, så många som Herren<br />
vår Gud kallar."<br />
I 2 Mos.12:3 slaktades lammet för hela hushållet. Otroende<br />
familjemedlemmar är helgade genom din tro. (1 Kor.7:<strong>14</strong>) Ty<br />
mannen som inte tror är helgad genom sin hustru, och<br />
hustrun som inte tror är helgad genom sin troende man.<br />
Annars vore era barn orena, men nu är de heliga.<br />
Vissa protesterar mot att Gud skulle vara orättfärdig att utvälja<br />
några och inte andra. Vi är för sent ute; Han har gjort precis det.<br />
(Ps.<strong>14</strong>7:19) Han har förkunnat sitt ord för Jakob, sina stadgar<br />
och bud för Israel. (20) Så har han inte gjort för något<br />
hednafolk, de känner inte hans domslut. Halleluja! Gud<br />
försökte inte att dela sitt första förbund med någon i världen förutom<br />
Israel. Det Nya Testamentet delar Han bara med det andliga Israel.<br />
(5 Mos.7:6) Ty du är ett heligt folk inför HERREN, din Gud. Dig<br />
har HERREN, din Gud, utvalt att vara hans egendomsfolk<br />
framför alla andra folk på jordens yta. (7) Det var inte för att<br />
ni var större än alla andra folk som HERREN fäste sig vid er<br />
och utvalde er, ni var tvärtom mindre än alla andra folk. Gud är<br />
inte bekymrad över skarorna, ty Han har utvalt de minsta. Han<br />
utväljer fortfarande det lilla andliga Israel på den smala vägen.<br />
Abraham är fader till det andliga Israel, församlingen: De som<br />
vandrar i samma gåva som Abraham vandrade i. (Gal.3:7) Därför<br />
skall ni veta att de som håller sig till tron, de är Abrahams<br />
barn. Paulus talade om för hednaförsamlingen i Rom att människor<br />
från alla nationer som tror på löftet var Abrahams barn. (Rom.4:16)<br />
”Därför heter det "av tro", för att det skulle vara av nåd och<br />
löftet stå fast för alla hans avkomlingar, inte bara för dem<br />
som hör till lagens folk (naturliga Israel) utan också för dem<br />
som har Abrahams tro, han som är allas vår fader. (17) Så<br />
står det skrivet: Till fader för många folk (hedningar) har jag<br />
satt dig, och det är han inför Gud som han trodde på, honom<br />
som gör de döda levande och kallar på det som inte är, som<br />
om det vore till. Det sanna, andliga Israel tror på löftena även nu.<br />
80
81<br />
(Rom.9:6-8) Ty Israel är inte alla som kommer från Israel, (7)<br />
och inte heller är alla Abrahams efterkommande hans barn.<br />
Nej, Isaks efterkommande skall räknas som dina barn. (8) Det<br />
vill säga: Guds barn är inte de som är barn genom naturlig<br />
härkomst, (naturliga Israel)men löftets barn räknas som hans<br />
efterkommande. De som tror löftena är pånyttfödda barn enligt<br />
löftena. Dessa är Abrahams säd.<br />
En andlig jude enligt Nya Testamentet är omskuren i hjärtat,<br />
inte i köttet. (Rom.2:28) Den är inte jude som är det till det<br />
yttre, och omskärelse är inte något som sker utvärtes på<br />
kroppen. (29) Den är jude som är det i sitt inre, (andligen)<br />
hjärtats omskärelse sker genom Anden och inte genom<br />
bokstaven. En sådan får sitt beröm, inte av människor utan av<br />
Gud. Lägg märke till att en jude är nu inte jude i utvärtes måtto. En<br />
jude har nu fått sitt kött bortskuret från sitt hjärta genom den nya<br />
födelsen. (Gal.6:15) Det har ingen betydelse om man är<br />
omskuren eller oomskuren. Det som verkligen betyder något<br />
är en ny skapelse. (16) Frid och barmhärtighet över dem som<br />
följer denna regel, ja, över Guds Israel. Guds Israel är de som<br />
vandrar som nya skapelser. De förstockade fysiska judarna som<br />
tillber i synagogorna är inte judar förrän de är födda på nytt genom<br />
det Nya Testamentet. (Upp.2:9) Jag känner ditt lidande och din<br />
fattigdom, men du är rik. Jag vet hur du hånas av dem som<br />
kallar sig judar men inte är annat än en Satans synagoga..<br />
(samma i Upp.3:9) Vi var inte judar, men är det nu i Anden.<br />
(Rom.9:25) Så säger han genom Hosea: Det folk som inte var<br />
mitt skall jag kalla mitt folk, och henne som jag inte älskade<br />
skall jag kalla min älskade. (26) Och på den plats där det<br />
sades till dem: Ni är inte mitt folk, där skall de kallas den<br />
levande Gudens barn. Vi var inte Hans folk, men är Guds älskade<br />
söner.<br />
(Rom.9:27) Men om Israel (naturliga eller fysiska) utropar<br />
Jesaja: Om än Israels barn vore talrika som havets sand, skall<br />
bara en rest bli frälst. En kvarleva av det naturliga Israel kommer<br />
att bli födda på nytt, den största delen efter det att de utvalda<br />
hedningarna blivit frälsta. (Rom.11:25)…förstockelse har kommit<br />
över en del av Israel och så skall det förbli, till dess att<br />
hedningarna i fullt antal har kommit in. ”En del” betyder här att<br />
linjen mellan hedningar och judar inte är någon skarp gränslinje. Det<br />
var det inte heller i under apostlagärningarnas tid. Judar blir frälsta<br />
nu också mer än någonsin förr. Detta är ett tecken att vi närmar oss<br />
slutet för hedningarnas tider. De flesta av judarna kommer att<br />
komma in efter hedningarna. Vi som inte sökte efter Gud blev givna<br />
81
82<br />
trons gåva för att bli det Nya Testamentets Israel, när det naturliga<br />
Israel vände Gud ryggen. (Rom.10:20) Och Jesaja går så långt<br />
att han säger: Jag lät mig finnas av dem som inte sökte mig,<br />
jag uppenbarade mig för dem som inte frågade efter mig. Gud<br />
uppenbarade sig själv för församlingen som varken kände eller sökte<br />
Honom. (21) Men om Israel säger han: Hela dagen har jag<br />
räckt ut mina händer mot ett olydigt och trotsigt folk.<br />
(Rom.11:7)… Jo, vad Israel (naturliga) strävar efter har det<br />
inte uppnått. De utvalda har nått det, men de andra har blivit<br />
förstockade. (Vi ser här att bara ett fåtal utvalda bland många i<br />
Israel som blev kallade accepterade Kristus och det Nya Testamentet.<br />
Resten blev förkastade.) (8) Det står skrivet: Gud har gett dem<br />
en likgiltighetens ande, ögon som inte ser och öron som inte<br />
hör, och detta ända till denna dag. Då som nu så är de utvalda,<br />
de som vandrar i tro bland de många som kallats, som blir den<br />
levande Gudens eviga folk. Paulus sade ”hela Israel” och de är de<br />
fysiska judar och hedningar som är en del av olivträdet genom tro,<br />
inte de som blev bortbrutna på grund av otro. (Rom.11:19-25) Alla<br />
har syndat och är värda tillintetgörelse. Har Gud fel när Han ger<br />
några barmhärtighet och nåd och andra rättvisa? Alla förtjänar<br />
rättvisa i stället för oförtjänt nåd.<br />
82
83<br />
Kapitel 7<br />
Guds suveränitet över villfarelse<br />
Är vårt evangelium dolt, så är det dolt för dem som går<br />
förlorade. (4) Ty den här tidsålderns gud har förblindat de<br />
otroendes sinnen, så att de inte ser ljuset som strålar ut från<br />
evangeliet om Kristi härlighet - han som är Guds avbild. (2<br />
Kor.4:3,4)<br />
Den här världens gud är Satan, men han styr den inte. Han<br />
kallas denna världens gud, därför att världen tillber och tjänar honom<br />
vare sig de vet om det eller ej. Var och en som tjänar sitt kötts<br />
lustar, tillber och tjänar Satan som sin gud. Han är fader till köttet,<br />
som också kallas den gamla människan. Gud erkänner aldrig Satan<br />
som suverän i Skriften. Jesus sa: ”All auktoritet i himlen och på<br />
jorden har getts till mig.” Satan binder de icke-troendes sinnen så<br />
att de inte förstår och ser ljuset från Evangeliet. Vi kan se i Skriften<br />
att Satan får sin auktoritet av Herren för att förblinda de icketroende.<br />
(1 Pet.5:8) Var nyktra och vaksamma. Er motståndare<br />
djävulen går omkring som ett rytande lejon och söker efter<br />
vem han skall sluka.(9) Gör motstånd mot honom, orubbliga i<br />
tron,... Vi äger förmågan att stå emot Satan då vi vandrar i tro, men<br />
ordet ”må” här antyder att han har tillåtelse att sluka dem som inte<br />
gör det. Kristnas eller icke-kristnas otro ger tillåtelse åt Satan. <strong>Tro</strong>n<br />
som står emot och binder Satan är en gåva från Gud (Ef.2:8). Satan<br />
har tillåtelse att sluka dem som inte har den gåvan.<br />
(Joh.12:35) Jesus sade till dem: "Ännu en kort tid är<br />
ljuset ibland er. Vandra medan ni har ljuset, så att mörkret<br />
inte övervinner er. Den som vandrar i mörkret vet inte vart<br />
han går. (Herren säger att för en tid kommer vi att få ta emot ljuset,<br />
men vi måste göra någonting med det medan vi har det så att<br />
mörkret inte övervinner oss.) ; Den som vandrar i mörkret vet<br />
inte vart han går. (36) <strong>Tro</strong> på ljuset, medan ni har ljuset, så<br />
att ni blir ljusets barn."(Om vi inte vandrar i ljuset nu, kommer det<br />
att lämna oss och mörkret kommer att tätna. Om vi missar tillfället<br />
så betyder det att vi har blivit prövade och misslyckats, om vi inte<br />
gör något med ljuset). När Jesus hade sagt detta drog han sig<br />
tillbaka och dolde sig för dem. (Jesus döljer sig för dem som inte<br />
värdesätter ljuset tillräckligt för att agera på det.) (38) Så<br />
uppfylldes profeten Jesajas ord: Herre, vem trodde vad som<br />
predikades för oss, och för vem var Herrens arm uppenbarad.<br />
(39) Alltså kunde de inte tro. Jesaja har också sagt: (40) ”Han<br />
83
84<br />
har förblindat deras ögon och förstockat deras hjärtan, så att<br />
de inte ser med sina ögon och förstår med sina hjärtan och<br />
vänder om och blir botade av mig.” Det är klart från Jes.6:9,10<br />
som citeras längre fram att ”Han” som förblindade deras ögon och<br />
förhärdade deras hjärtan är Herren. Israel hade ljuset en lång tid,<br />
men de bar inte dess frukt. Många kristna har ljuset, men agerar inte<br />
på det. De börjar i en skinande glans, men snart förhärdar<br />
bekymmer, rikedomens bedräglighet, prövningar och förföljelser<br />
deras hjärtan och tillåter mörkret att övervinna dem (Matt.13:19-<br />
23). Vi måste tro på och vandra i ljuset medan vi har det, så att<br />
Jesus inte drar sig undan och döljer sig för oss.<br />
(Jes.6:8) Och jag hörde HERRENS röst. Han sade: "Vem<br />
skall jag sända och vem vill vara vår budbärare?" Då sade jag:<br />
"Här är jag, sänd mig!" (9) Han sade: "Gå och säg till detta<br />
folk: Ni skall höra och höra, men inte förstå, och ni skall se<br />
och se, men inte begripa. (10) Förhärda detta folks hjärta, gör<br />
deras öron döva och deras ögon blinda, så att de inte ser med<br />
sina ögon, hör med sina öron eller förstår med sitt hjärta och<br />
vänder om och blir helade." Gud förblindar ögon och hjärtan<br />
genom djävulen. Gud gör oss ansvariga att vandra i ljuset av Hans<br />
Ord, då vi läser sanningarna där. (1 Joh.1:7) Men om vi vandrar i<br />
ljuset, liksom han är i ljuset, så har vi gemenskap med<br />
varandra, och Jesu, hans Sons, blod renar oss från all synd. Att<br />
vandra i ljuset helgar oss.<br />
Gud har en metod att rensa kyrkan, som de flesta inte förstår.<br />
(2 Thess.2:3) Låt ingen bedra er på något sätt. Ty först måste<br />
avfallet komma…(8)Sedan skall den laglöse öppet träda fram.<br />
Men honom kommer Herren Jesus att döda med sin muns<br />
anda och förgöra, när han visar sig vid sin ankomst. (9) Den<br />
laglöses ankomst är ett verk av Satan och sker med stor kraft,<br />
med lögnens alla tecken och under(10) och med all slags<br />
orättfärdighet som bedrar dem som går förlorade, eftersom de<br />
inte tog emot sanningen och älskade den, så att de kunde bli<br />
frälsta.(11) Därför sänder Gud en kraftig villfarelse över dem<br />
så att de tror på lögnen (12) och blir dömda, alla dessa som<br />
inte har trott på sanningen utan njutit av orättfärdigheten. Vi<br />
ser här att avfallet kommer genom Satans villfarelse. Gud sänder<br />
denna villfarelse till dem som inte älskar sanningen, så att de ska<br />
kunna dömas. Förresten, detta brev är adresserat till kyrkan. Endast<br />
kristna (om man använder termen fritt) kan avfalla. Vi har ett stort<br />
avfall redan idag, men en ännu större villfarelse är på väg. Innan<br />
Gud sänder en dom sänder Han först ”en kraftig villfarelse” för att<br />
rensa kyrkan. Vem kommer att tro på en lögn? Det är de ogudaktiga<br />
84
85<br />
och onda som kommer att göra det. (Ords.17:4) En ond människa<br />
lyssnar till onda tungor, en lögnare lånar sitt öra åt fördärvligt<br />
tal. (11) Upprorsmakaren vill blott ont, en grym budbärare<br />
skall sändas mot honom. De onda människorna kommer att bli<br />
utrensade genom villfarelse. Det kommer att bli allt klarare vad de<br />
är, på grund av att de kommer att köpa lögnen och avfalla. De<br />
rättfärdiga älskar Guds Ord och sanningen och kommer därför inte<br />
att bli bedragna.<br />
(1 Kor.11:19) Partier (grek. irrläror) måste finnas bland er,<br />
för att det skall visa sig vilka det är som håller provet. Det är<br />
nödvändigt att det finns irrläror bland oss så att de som är godkända<br />
av Gud kan kännas igen. Gud gör två saker med villfarelse och<br />
ondska: Han avslöjar både de onda och de sanna. Detta har varit<br />
Guds metod genom hela historien, att separera sitt folk från<br />
”ogräset”. Samma sorts människor dras till varandra. Gud kommer<br />
att samla ogräset i högar för att bränna det.<br />
Villfarelse är en av Guds metoder, för att pröva vem som ska<br />
anses värdig himmelriket. Kom ihåg att denna verksamhet från Satan<br />
kommer att ske genom kraft, tecken och lögnens under. Dessa är<br />
ersättningar till det äkta och används för att pacificera kyrkan, för att<br />
bekräfta lögnerna som har blivit predikade. Det äkta räknas upp som<br />
den Helige Andes gåvor i 1 Kor.12:4-11. Den Helige Andes gåvor är<br />
visdomens ord; kunskapens ord; tro; helanden; mirakler; profetior;<br />
att skilja mellan andar; olika slag av tungotal och uttydning av<br />
tungotal. För vår egen säkerhet borde vi lyda Paulus som sa: ”Lär er<br />
att inte gå utöver det som är skrivet.” Hur så många kan tro att<br />
en del av sådant som vi har sett hända i kyrkorna idag är skriftenliga<br />
manifestationer av den Helige Ande, ja, det är mer än jag kan förstå.<br />
Då vi ser till värdet av dessa fåniga tecken vad gäller frälsning,<br />
helande, befrielse eller försörjning, så är utan all jämförelse.<br />
(5 Mos.13:1) Om en profet eller en som har drömsyner<br />
träder fram hos dig och han ger dig något tecken eller under,<br />
(2) och sedan detta tecken eller under som han talat med dig<br />
om inträffar och han då säger: "Låt oss följa andra gudar,<br />
gudar som du inte känner, och låt oss tjäna dem", Här har vi en<br />
falsk profet som talar om ett tecken som inte sker. Ingen falsk profet<br />
kan kommendera något och få det att ske utan att Gud säger det.<br />
(Klag.3:37) Vem talade och det blev så, utan att Herren hade<br />
befallt det? Här är det klart att Gud prövar sitt folk med falska<br />
påståenden. Denne profet säger: ”Låt oss följa efter andra<br />
gudar.” Detta är inte så ovanligt som vi kunde tro. Egentligen så är<br />
det hebreiska ordet för ”gudar” här samma ord som används överallt<br />
i Gamla Testamentet för vår Gud, ”Elohim.” I detta fall så pratar han<br />
85
86<br />
om en falsk elohim. Det finns många falska elohim, för alla som har<br />
en Jesus efter sin egen smak och inte <strong>Bibeln</strong>s Jesus, har en falsk<br />
elohim. (5 Mos.13:3) …då skall du inte lyssna på den profetens<br />
ord eller på den som har drömsyner, ty HERREN, er Gud,<br />
prövar er för att finna om ni älskar HERREN, er Gud, av hela<br />
ert hjärta och hela er själ. Falska profeter prövar oss inför Gud<br />
genom villfarelse. Gud säger att det är nödvändigt för oss att bli<br />
testade genom villfarelse för att se om vi älskar Honom. De som<br />
älskar Honom kommer inte att köpa lögnen. (5 Mos.8:2) Kom ihåg<br />
hur HERREN, din Gud, i fyrtio år ledde dig hela vägen i öknen<br />
för att ödmjuka dig och pröva dig och så lära känna vad som<br />
var i ditt hjärta, om du skulle hålla hans bud eller inte. Detta är<br />
hela poängen. En profetia, dröm, vision, undervisning eller vad som<br />
helst som vi tar emot och som inte är i överensstämmelse med<br />
Herrens befallningar, är ett test från Gud, för att se om vi är värdiga<br />
riket.<br />
(Hes.<strong>14</strong>:1) Några av de äldste i Israel kom till mig och<br />
satte sig ner framför mig. (2) Då kom HERRENS ord till mig.<br />
Han sade: (3) "Du människobarn, dessa män har låtit sina<br />
eländiga avgudar få insteg i sina hjärtan och har ställt upp<br />
framför sig sådant som förleder dem till synd. Skulle jag<br />
verkligen låta sådana fråga mig till råds? En avgud är vad som<br />
helst som kräver mer av vår kärlek, tid eller pengar än Gud; den<br />
mest onda av dessa avgudar är min egen vilja. Borde vi alls fråga om<br />
Herrens ledning, om det enda vi vill är vad vi själva vill? Det är farligt<br />
att fråga Herren med själviska motiv. Vi kanske tillfredsställer vårt<br />
kött, men förlorar välsignelsen. (Hes.<strong>14</strong>:4) Säg därför till dem: Så<br />
säger Herren, HERREN: Var och en av Israels hus som släpper<br />
in eländiga avgudar i sitt hjärta och ställer upp framför sig det<br />
som förleder honom till synd och sedan kommer till profeten,<br />
honom skall jag, HERREN, ge svar efter vad han förtjänar för<br />
sina många avgudars skull.<br />
Gud är inte vår Gud och vi är inte Hans tjänare om vår vilja är<br />
viktigare än Hans vilja. Innan vi frågar Gud så borde vi fråga oss<br />
själva om vi skulle vara lika villiga att gå i motsatt riktning om Han<br />
ger ett sådant svar. Om svaret är nej, så har vi en avgud. Vi borde<br />
göra upp med våra avgudar först. (Ef.5:5) Ni skall veta att ingen<br />
otuktig eller oren eller girig - en sådan är en avgudadyrkare -<br />
skall ärva Kristi och Guds rike. Det grekiska ordet för ”girig”<br />
betyder ”att begära mer.” En person som begär mer än nödvändigt<br />
är en avgudadyrkare. Ordet ”avgudadyrkare” kommer från två ord;<br />
eidolo, som betyder ”det som syns” och latres som betyder ”en<br />
tjänare till.” De som konstant begär mer är tjänare till det som syns<br />
86
87<br />
(fysiska saker), inte till Herren. Dessa saker kan vara vad som helst<br />
– egendom, ett jobb, en religion eller människor för att nämna några<br />
få. Människor kan tjäna sig själva. De kan vara sina egna avgudar<br />
liksom fördärvets son som sitter i Guds tempel och gör sig själv till<br />
gud. Judas som Jesus kallade fördärvets son satt tillsammans med<br />
lärjungarna, som var Guds tempel. Han var sin egen avgud, för han<br />
ville endast behaga sig själv. Det finns många Judas idag. (2<br />
Mos.20:3) Du skall inte ha andra gudar vid sidan av mig. Vad<br />
som helst som är viktigare för oss än Herren kommer att bedra oss<br />
om vi inte avstår från det.<br />
(Hes.<strong>14</strong>:7,8) Ty om någon av Israels hus eller av<br />
främlingarna som bor i Israel viker bort från mig och ger rum<br />
för avgudar i hjärtat och ställer upp framför sig det som<br />
förleder till synd, och sedan kommer till profeten för att fråga<br />
mig, honom skall jag, HERREN, själv svara. (8) Jag skall vända<br />
mitt ansikte mot den mannen och göra honom till ett tecken<br />
och till ett ordspråk och utrota honom ur mitt folk. Och ni skall<br />
inse att jag är HERREN. Sådana som är skilda från Gud på grund<br />
av sina avgudar kommer att få svar i enlighet med lustarna i sina<br />
egna hjärtan. Gud kommer att ge dem ett svar som inte är ett riktigt<br />
svar, för Han kommer att svara enligt deras lustar. Kom ihåg vad<br />
Gud sa: ”..honom, skall jag, Herren själv, svara.” Herrens svar<br />
må komma genom en avfallen profet, en religion, en tanke, en dröm,<br />
ett ord eller en lära, men det kommer att bedra. Detta kan medföra<br />
straff eller till och med avfall som vi ser i vers åtta.<br />
(Hes.<strong>14</strong>:9) Om profeten är förledd och ger svar, så har<br />
jag, HERREN, låtit den profeten bli förledd. Jag skall räcka ut<br />
min hand mot honom och utrota honom ur mitt folk Israel. En<br />
äkta profet som har avgudar eller en falsk profet kan bli förförd av ett<br />
falskt ord från Gud, som vi kommer att få se. (2 Thess.2:11)<br />
Därför sänder Gud en kraftig villfarelse över dem så att de tror<br />
på lögnen. Herren sänder det falska ordet, därför att människorna<br />
inte älskar Honom utan världen. (1 Joh.2:15) ... Om någon älskar<br />
världen, finns inte Faderns kärlek i honom..Vi är här för att<br />
bevisa vem det är som älskar Gud.<br />
Gud kommer att rena sin kyrka i dessa dagar på grund av att<br />
det finns så många avgudar i den. Religion kan vara en avgud. Om<br />
Guds Ord säger en sak och vi tror på vår religion som säger något<br />
annat, så är vår religion en ”babylonisk” avgud. Gud kommer då att<br />
sända en villfarelse. Vi kan se hur den kan vara en alltmer urartande<br />
väg att färdas på. Ju mer vi tror på religion i stället för Gud, desto<br />
mera villfarelse kommer in. Ingenting annat än Guds Ord borde få<br />
beröra oss. (Rom.3:4) Nej, aldrig! Låt det stå fast att Gud är<br />
87
88<br />
sann och varje människa en lögnare. Det står ju skrivet: ”För<br />
att du skall få rätt i dina ord och vinna, när man går till rätta<br />
med dig.” Då vi instämmer med Gud mitt i domen, så kommer vi att<br />
segra. Dessa är de människor som Gud räknar som rättfärdiga. Då vi<br />
tar emot en profetia, vision, dröm, uppenbarelse eller ett ord som<br />
instämmer med Guds Ord, så ska vi prisa Herren för Ordet ger inte<br />
särskilt många specifika befallningar. Det berättar inte för oss var<br />
Gud vill att vi ska bo eller arbeta eller vem Han vill att vi ska gifta oss<br />
med. Det ger oss principer, så att vi ska kunna få reda på Herrens<br />
verkliga vilja inom alla områden. Vi kanske åtrår något så mycket att<br />
vi hör ”Herrens Ord.” Vi kan bli överbevisade att detta är vad Herren<br />
vill att vi ska göra för att senare upptäcka att vi missat Gud. Vi måste<br />
vara försiktiga, därför att om våra begär inte först är i enlighet med<br />
Herrens vilja, så kan vi bli vilseledda.<br />
Låt oss än en gång se på Bileams situation, men nu från en<br />
annan synvinkel. Israels barn befann sig på Moabs slättland. Balak,<br />
kungen i Moab var mycket förskräcklig i Israels ögon. Han samlade<br />
ihop de äldste från Midjan och Moab. De beslöt att de skulle leja<br />
Bileam att förbanna dessa människor. Balak sade till Bileam: …Ty<br />
jag vet att den du välsignar är välsignad, och den du<br />
förbannar är förbannad." (4 Mos.22:6). Han insåg inte att det<br />
inte var Bileam utan Gud som räknades i denna situation, för<br />
”Såsom sparven far sin kos, och såsom svalan flyger bort, så<br />
far en oförtjänt förbannelse förbi.” (Ords.26:2) Om Bileam<br />
skulle ha talat Herrens Ord, så skulle det ha skett. ”Profeten” Bileam<br />
gick till Herren med ett löfte om belöning i sitt hjärta och en begäran<br />
om att förbanna Israel på sina läppar. (4 Mos.22:12) Men Gud<br />
sade till Bileam: "Du skall inte gå med dem. Du skall inte<br />
förbanna detta folk, ty det är välsignat." (13) När Bileam steg<br />
upp på morgonen, sade han till Balaks hövdingar: "Gå hem till<br />
ert land, för HERREN tillåter mig inte att följa med er."<br />
Balak gav inte upp. Han sände ännu förskräckligare hövdingar<br />
som erbjöd Bileam en mycket stor heder och därtill vad han än ville<br />
ha. Bileam beslöt att fråga Herren igen, eftersom detta lät som ett<br />
verkligt gott erbjudande. (4 Mos.22:19,20) Men stanna också ni<br />
kvar här över natten, så att jag får reda på vad HERREN mer<br />
har att säga mig." (20) Om natten kom Gud till Bileam och<br />
sade till honom: "Om männen har kommit för att kalla på dig,<br />
så stå upp och följ med dem. Men du skall endast göra det<br />
som jag säger dig." Bileam gillade inte Guds ”nej” så Han gav<br />
honom ett ”ja” för att ta kål på hans giriga egenvilja. (21) Och<br />
Bileam steg upp på morgonen, sadlade sin åsninna och följde<br />
med Moabs hövdingar. (22) Men då han nu följde med dem<br />
88
89<br />
upptändes Guds vrede, och HERRENS ängel ställde sig på<br />
vägen för att hindra honom. Bileam red på sin åsninna och två<br />
av hans tjänare var med honom. Observera att Gud var vred över<br />
att han gjorde tvärt emot det första ordet som Gud talade till honom.<br />
Åsnan som förde Bileam till hans belöning, såg ängeln med draget<br />
svärd som stod i vägen och stannade och räddade därmed Bileams<br />
liv. Bileam, ännu omedveten om ängeln, var rasande och slog åsnan.<br />
Då öppnade Gud åsnans mun för att tala förstånd med Bileam. Han<br />
var så förblindad av den eventuella belöningen att han inte insåg att<br />
en åsna, som verkade vara förståndigare än han, höll på att<br />
argumentera med honom. (4 Mos.22:32) HERRENS ängel sade<br />
till honom: "Varför har du dessa tre gånger slagit din åsninna?<br />
Se, jag har gått ut för att hindra dig, ty jag ser att den här<br />
vägen leder till fördärvet. På grund av Bileams egenvilja gav<br />
Herren honom det som han ville höra och sade till honom att gå och<br />
berätta det som han hade fått höra. Men då Bileam gav sig iväg stod<br />
en Herrens ängel och väntade för att döda honom.<br />
Bileam fick följande uppenbarelse genom detta: (4 Mos.23:19)<br />
Gud är inte en människa, så att han skulle ljuga, inte en<br />
människoson, så att han skulle ångra sig. Säger han något<br />
utan att göra det, talar han något utan att fullborda det? Gud<br />
behöver aldrig ändra sig. Han är Gud och gör inga misstag. Ur vårt<br />
perspektiv så ändrar Gud sig, för Han varnar oss eller ger löften som<br />
är beroende av våra reaktioner. Bileam ville verkligen att Gud skulle<br />
ändra sitt Ord. Har vi kanske någon gång varit i en sådan situation<br />
också? Det är en farlig plats att vara på om vi vill ha ett rakt svar av<br />
Gud. Gud kan sända villfarelse som leder till korsfästelse av köttet<br />
eller i allvarligare fall förtappelse som t.ex. ett svärd i vår väg.<br />
(Jer.4:10) Men jag sade: O, Herre, HERRE, hur svårt bedrog du<br />
inte detta folk och Jerusalem när du sade: "Det skall gå er<br />
väl." Svärdet är ju nära att ta våra liv! (Jud. v. 11) Ve dem! De<br />
har slagit in på Kains väg, de har mot betalning störtat sig i<br />
Bileams villfarelse, de har gjort uppror som Kora och gått<br />
under. Vi kan bli engagerade av våra själviska önskningar. Bileam<br />
ville att Gud skulle säga ”ja” till honom och vägrade att höra Guds<br />
”nej” så därför sade Gud ”ja.” Var försiktig med hur mycket du vill ha<br />
något från Gud. Han vill att vi ska kapitulera inför Honom, att vi ska<br />
åtrå det som Han vill och att ”ta Honom på Ordet.” Låt inte din<br />
köttsliga människa luras av röster som talar tvärt emot vad Ordet<br />
redan har talat. Gud kommer nämligen i så fall att sända villfarelse.<br />
(2 Thess.2:11,12) Därför sänder Gud en kraftig villfarelse över<br />
dem så att de tror på lögnen (12) och blir dömda, alla dessa<br />
som inte har trott på sanningen utan njutit av<br />
89
90<br />
orättfärdigheten. Många är de som har adopterat vilseledande<br />
läror, som blidkar deras själviska önskningar, som till exempel<br />
materialistisk framgång hellre än offer; ovillkorlig evig säkerhet så<br />
man kan leva efter köttet utan att behöva frukta för Guds varningar;<br />
uppryckande utan rening genom vedermöda; evigt liv utan<br />
lärjungaskap och helighet och så vidare. Guds folk har rättfärdigat<br />
precis allt för att stilla sitt kött, såsom obibliska skilsmässor, aborter,<br />
dryckenskap, droger, lögn, stöld o.s.v. Att tillfredsställa köttet är<br />
villfarelse. Satan och hans tjänare är angelägna att berätta för oss<br />
vad köttet vill höra. (2 Kor.11:<strong>14</strong>) Och det är inget att förvåna<br />
sig över. Satan själv gör sig lik en ljusets ängel. (15) Därför är<br />
det inte underligt att också hans tjänare uppträder som<br />
tjänare åt rättfärdigheten. Men de kommer att få det slut som<br />
de förtjänar.<br />
Bileam lärde sig en läxa tillfälligt. (4 Mos.22:18) Bileam<br />
svarade Balaks tjänare: "Även om Balak skulle ge mig så<br />
mycket silver och guld som hans palats rymmer, kan jag inte<br />
överträda HERRENS, min Guds, befallning, vare sig i smått<br />
eller stort. Dessa var sanningens ord som kom från ett svekfullt<br />
hjärta. Bileam var fortfarande girig och skulle eventuellt kunna ge<br />
efter för mutor igen. Det slutade med att han undervisade Balak om<br />
hur man ska kasta en ”snubbelsten” framför Israels barn genom att<br />
lära dem att äta mat som offrats till avgudar och att utöva otukt<br />
(Upp.2:<strong>14</strong>). Bileam kunde inte förbanna Israels barn på grund av<br />
deras position inför Gud. Därför lärde Bileam Balak att fresta Israel<br />
att gå till en plats där Gud skulle kunna förbanna dem. Detta är exakt<br />
vad som hände. Gud visste vad Bileam höll på med. Israel testades,<br />
men underkändes.<br />
Efter att David syndat med Batseba tillskansade hans egen son<br />
Absalom riket och David blev tvungen att fly för sitt liv. Absalom<br />
ärvde två ledare efter David. (2 Sam.16:23) På den tiden<br />
ansågs ett råd som Ahitofel gav lika mycket värt som om man<br />
hade frågat Gud till råds. Så mycket värderades hans råd av<br />
både David och Absalom. Så rådet som Ahitofel gav till Absalom<br />
var gott, precis som om det hade kommit från Gud. (2 Sam.17:1)<br />
Ahitofel sade till Absalom: "Låt mig välja ut tolvtusen män, så<br />
skall jag bryta upp och förfölja David i natt. (2) Jag skall<br />
komma över honom medan han är utmattad och modlös och<br />
göra honom skräckslagen, och allt hans folk kommer då att<br />
fly. Bara kungen skall jag döda. Han ville fånga David med en<br />
liten och snabb specialstyrka innan David hade nått alltför långt ut i<br />
öknen.<br />
90
91<br />
Efter att de hade fått detta råd av Ahitofel kallade Absalom till<br />
sig Husaj, den andre rådgivaren. Husaj var lojal mot David i<br />
hemlighet. Han rådde kungen att samla ihop hela Israel och fånga<br />
David och folket som var tillsammans med honom och slå varenda en<br />
av dem. Husaj visste att det skulle ta ett tag att samla ihop Israels<br />
folk, så under tiden sände han ett meddelande till David att snabbt<br />
fly ut i öknen där han kunde vara trygg. (2 Sam.17:<strong>14</strong>) Då sade<br />
Absalom och alla Israels män: "Arkiten Husajs råd är bättre<br />
än Ahitofels råd." Ty HERREN hade ordnat det så att Ahitofels<br />
goda råd gjordes om intet, för att HERREN skulle bringa<br />
olycka över Absalom. Med Guds hjälp enades alla män i Israel om<br />
att anta det dåliga rådet, vilket hjälpte David att fly och kostade<br />
Absalom hans hustru.<br />
Följ aldrig den stora massan som bekänner sig till en religion.<br />
De följer ett ledarskap som har tillskansat sig auktoritet. Då Herren<br />
vill döma någon så kan Han ge mängder av dåliga råd och leda denne<br />
att följa dem. I dessa dagar lyssnar många till dåliga råd från sina<br />
avfallna ledare, vilket leder till att de kommer att bli dömda. Tio av<br />
Israels tolv stammar tillbad vilddjurets tecken, guldkalven, på deras<br />
ledarskaps inrådan (1 Kon.12:25-32). Så här är det också idag bland<br />
dem som bekänner sig vara Guds folk, eftersom historien alltid<br />
upprepar sig själv. (Ord.1:9) De flesta av dem som är kristna endast<br />
till namnet kommer att ta vilddjurets märke, men de sanna<br />
lärjungarna kommer inte att göra det. De kommer inte att bli<br />
bedragna, eftersom de älskar sanningen.<br />
Ahab, den onde kungen över Israels tio avfallna norra stammar<br />
försökte övertala Josafat, kungen av Juda, att alliera sig med honom<br />
för att anfalla syrierna vid Ramot i Gilead. Denna historia kan<br />
tillämpas idag och visar hur det går om man bildar en allians med<br />
ondska och bedrägeri.(1 Kung.22:5,6) Men Josafat sade till<br />
Israels kung: "Fråga dock först HERREN om detta!"(6) Då<br />
samlade Israels kung profeterna, omkring fyrahundra män,<br />
och frågade dem: "Skall jag dra ut mot Ramot i Gilead för att<br />
belägra det, eller skall jag låta bli?" De svarade: "Drag dit<br />
upp. HERREN skall ge det i konungens hand."<br />
Kom ihåg att dessa fyrahundra män inte var Baals profeter som<br />
dödades i 1 Kon.18 av Elia. Sedan tog Herrens profeter över. Vi ska<br />
se att dessa Herrens profeter hörde till Ahab. Så han samlade ihop<br />
dessa fyrahundra ”ja-sägare” och hörde sig för hos dem om de var<br />
med på att gå ut i strid mot araméerna. (1 Kung.22:6) ... De<br />
svarade: »Drag ditupp. Herren skall ge det i konungens<br />
hand.» (Josafat kände sig ännu olustig på grund av att Herren lade<br />
detta på hans hjärta för att varna honom.) (7) Men Josafat sade:<br />
91
92<br />
"Finns det inte längre någon HERRENS profet här, så att vi kan<br />
fråga genom honom?" (8) Israels kung svarade Josafat: "Här<br />
finns ännu en man, Mika, Jimlas son. Genom honom kan vi<br />
fråga HERREN. Men jag hatar honom, för han profeterar aldrig<br />
lycka åt mig utan bara olycka." Josafat sade: "Konungen skall<br />
inte säga så." (9) Då kallade Israels kung till sig en hovman<br />
och sade: "Hämta genast hit Mika, Jimlas son." (10) Israels<br />
kung och Josafat, Juda kung, satt nu var och en på sin tron på<br />
en tröskplats vid ingången till Samarias port klädda i sina<br />
skrudar, medan alla profeterna profeterade inför dem. (11)<br />
Sidkia, Kenaanas son gjorde sig horn av järn och sade: "Så<br />
säger HERREN: Med dessa skall du stånga araméerna, så att<br />
de förgörs." (12) Alla profeterna profeterade på samma sätt<br />
och sade: "Drag upp mot Ramot i Gilead, så skall du ha<br />
framgång. HERREN skall ge det i konungens hand." (13)<br />
Budbäraren som hade gått för att hämta Mika sade till honom:<br />
"Hör på! Profeterna lovar med en mun lycka åt kungen. Låt<br />
det du säger stämma överens med vad de har sagt och lova<br />
också du lycka." (Det är frestande att samtycka med majoritetens<br />
samstämmighet.) (<strong>14</strong>) Men Mika svarade: "Så sant HERREN<br />
lever, det HERREN talar till mig skall jag säga honom." (15)<br />
När han kom till kungen, frågade kungen honom: "Mika, skall<br />
vi dra ut mot Ramot i Gilead för att belägra det, eller skall vi<br />
låta bli?" Han svarade honom: "Drag dit upp, så skall du ha<br />
framgång. HERREN skall ge det i konungens hand."<br />
Du måste inse att Mikas ord ”Drag ditupp, så skall du bliva<br />
lyckosam” var från Herren. Mika gav ett löfte att vad Herren sa, det<br />
skulle han säga. Gud befallde kungen genom Mika att dra upp och ha<br />
framgång för detta var det svar som kung Ahab ville ha. Liksom<br />
Bileam så fick han det svar han ville ha. Gud är suverän över<br />
villfarelse, men ingen är oskyldig då man är vilseledd. (16) Men<br />
kungen sade till honom: "Hur många gånger skall jag behöva<br />
ta ed av dig att du bara skall tala sanning till mig i HERRENS<br />
namn?" (17) Då sade han: (Mika) "Jag såg hela Israel skingrat<br />
på bergen, som får utan herde. Och HERREN sade: Dessa har<br />
inte någon herre. Låt dem vända tillbaka hem i frid, var och en<br />
till sitt." (En sann profet som inte var motiverad av vinst<br />
profeterade om Ahabs död och om att de skulle förlora striden.) (18)<br />
Då sade Israels kung till Josafat: "Sade jag inte till dig att han<br />
aldrig profeterar lycka åt mig, utan bara olycka?" (19) Mika<br />
sade: "Hör alltså HERRENS ord: Jag såg HERREN sitta på sin<br />
tron och himlens hela härskara stod hos honom på hans högra<br />
sida och på hans vänstra.<br />
92
93<br />
I Job 1:6 var Guds söner samlade inför Herren och Satan stod<br />
mitt ibland dem. Vad gjorde han där egentligen? Det står här att:<br />
”himlens hela härskara ... på hans högra sida och på hans<br />
vänstra.” Vem var det som Herren samlade på sin vänstra sida? Jo,<br />
det var getterna och de ogudaktiga (Matt.25:33). (1 Kung.22:20)<br />
Och HERREN sade: Vem vill locka Ahab att dra upp mot Ramot<br />
i Gilead, så att han stupar där? (Herren frågade efter en ande som<br />
skulle förvilla Ahab.) Då sade den ene si och den andre så. (21)<br />
Då kom en ande fram och ställde sig inför HERREN och sade:<br />
Jag skall locka honom till det. HERREN frågade honom: Hur<br />
då? (22) Han svarade: Jag skall gå ut och bli en lögnens ande i<br />
alla hans profeters mun. Observera att anden sade ”hans”<br />
profeter, inte ”dina” profeter.) Då sade HERREN: Försök locka<br />
honom till det, och du skall också lyckas. Gå ut och gör så!<br />
(23) Och se, nu har HERREN lagt en lögnens ande i alla dessa<br />
dina profeters mun,… Observera ”dina profeter”. Dessa profeter<br />
tillhörde Ahab mer än de tillhörde Herren.<br />
Det avfallna ledarskapet i de norra tio stammarna var förvillade<br />
av Gud så att de skulle ledas in i en strid som de inte kunde vinna.<br />
Här är fyra hundra av Herrens profeter som profeterar genom en<br />
lögnens ande. <strong>Tro</strong>ligtvis var det Ahab som försörjde dem och de ville<br />
ha hans ynnest. Det var fyrahundra falska profeter mot en sann,<br />
precis samma förhållande som vi har idag. De älskade ersättningen<br />
som de skulle få genom att göra fel saker. Vad är det som motiverar<br />
en kristen att samtycka med sin religion eller pastor om den eller han<br />
inte samtycker med Guds Ord? Jo, det är avguderiet som förvillar<br />
deras hjärtan.<br />
Vi måste vara sanna mot Herren och inte bli påverkade av<br />
respekten för människor. Jag var gästpredikant i en församling en<br />
gång där pastorn skulle tala före mig. Han gick av och an på<br />
plattformen och delade en del saker med församlingen. Plötsligt gick<br />
han fram till mig och frågade: ”Inte sant, David?” Jag svarade<br />
försiktigt: ”Nej” och skakade på huvudet. Pastorn sade samma sak<br />
igen, men gick sedan iväg och fortsatte att predika. Senare gick han<br />
fram till mig igen och samma sak hände. Slutligen så kunde en man<br />
som satt bredvid mig inte hålla sig längre utan frågade: ”Svarade du<br />
verkligen 'nej'?” Jag svarade: ”Ja, och om han inte vill ha min<br />
uppfattning som jag anser är sann, så borde han inte ha frågat.”<br />
Efter mötet kom pastorn och frågade vad som var fel. Jag berättade<br />
för honom att hans uppfattningar var felaktiga och att sanningen var<br />
den och den i enlighet med Ordet. Jag bad honom också att inte<br />
ställa fler frågor till mig i mötet. Nåja, han kastade inte ut mig, utan<br />
istället stannade jag för att undervisa där en hel del för en tid efteråt.<br />
93
94<br />
Ahab litade inte på sina fyrahundra profeter, men fruktade för<br />
en annan profet.<br />
(1 Kung.22:30) Och Israels kung sade till Josafat: "Jag skall<br />
dra ut i striden förklädd, men klä dig du i dina egna kläder."<br />
Så förklädde sig Israels kung, när han drog ut i striden. (34)<br />
Men en man, som spände sin båge och sköt på måfå, träffade<br />
Israels kung i en fog på rustningen. Det hände sig att denne<br />
arameiske man sköt i riktning mot fienden och träffade Ahab mitt i en<br />
fog på rustningen. Vi kan inte lura Gud. Jag vet inte vem som var<br />
enfaldigast; mannen som spände bågen eller Ahab som trodde att<br />
han kunde gömma sig undan Guds vrede genom att byta kläder. Det<br />
finns flera goda sensmoraler till denna historia. Den första är att du<br />
inte kan gå på majoritetens val. Här var ett fall med fyrahundra mot<br />
en och majoriteten hade fel. Genom historien har majoriteten av vad<br />
som har blivit kallat Guds folk haft fel. Det andra är att du måste se<br />
noggrant på dina motiv då du frågar Herren. Om dina motiv är orena,<br />
så kommer du att få ett svar som ditt kött vill ha. I detta fall så fick<br />
Ahab det svar han ville ha och blev dödad. Josafat blev straffad och<br />
miste nästan sitt liv genom att alliera sig med en ond kung. Han<br />
lärde inte sin läxa utan allierade sig med Ahabs onde efterträdare och<br />
miste sina befästningar och sitt liv. (2 Krön.20:35-21:1). Vi kan bli<br />
vilseledda genom att vilja ha våra egna önskningar eller genom att<br />
följa majoriteten. Det behöver inte vara en profet som talar till oss.<br />
Herren kan ge oss en dröm, vision eller lära som vilseleder oss eller<br />
så kan det vara en människa vi respekterar som gör det. Gud kan<br />
svara oss i enlighet med våra avgudar rakt i ansiktet på oss.<br />
Då Jerobeam var kung över de norra tio stammarna, så var han<br />
rädd att hans folk skulle gå och tillbe i templet i Jerusalem och som<br />
ett resultat av detta, stanna och tjäna kungen av Juda. Han beslöt att<br />
han skulle resa altare åt människorna i Betel och Dan. Jerobeam<br />
tillverkade sedan två guldkalvar och kallade dem Elohim på hebreiska<br />
(1 Kung.12:28). Han satte vår Guds namn på sin egen skapelse.<br />
Aron gjorde samma sak då Israel kom ut ur Egypten. Han byggde en<br />
guldkalv och kallade den YHWH och Elohim på hebreiska. De avfälliga<br />
religionerna undervisar en Jesus efter deras egen skapelse, inte<br />
<strong>Bibeln</strong>s Jesus. Paulus kallade honom ”en annan Jesus” (2<br />
Kor.11:4). Jerobeam och hans folk tjänade en annan Jesus.<br />
Guldkalven var den egyptiska guden Apis som kallades för skaparen.<br />
Med andra ord så tillbad de den gud som de kände i världen innan de<br />
åt Lammet och kom ut från Egypten. Många ”kristna” tillber en jesus<br />
som är acceptabel för världen och för köttet. Men han är inte den<br />
sanne Guden utan en bedragare. Jerobeam och hans avfällingar<br />
tillsatte också präster (tjänare) som inte var leviter (1 Kung.12:31).<br />
94
95<br />
Detta säger mig att i tio av de tolv stammarna var tjänarna inte<br />
utsedda i förväg därtill av Gud, utan de var istället avfälliga. Detta är<br />
exakt vad som händer i kyrkan idag. Av tolv spanare gav tio en ond<br />
rapport och de dog i öknen, eftersom de fick församlingen att tala<br />
emot Herren (4 Mos.<strong>14</strong>:36-38)<br />
Gud sände en ung profet för att profetera mot altaret i Betel. På<br />
hebreiska betyder ”Betel” ”Guds hus.” Naturligtvis så kallade de det<br />
för ”Guds hus,” men det var ett falskt Guds hus eftersom det äkta<br />
huset fanns i Jerusalem. På den tiden stod kungen vid altaret och<br />
offrade rökelse inför folket. Då profeten profeterade mot altaret<br />
räckte kungen ut armen och pekade med sin hand mot profeten och<br />
befallde sina män att gripa honom. Precis i det ögonblicket blev<br />
kungens hand förlamad och han kunde inte dra den tillbaka. Altaret<br />
rasade samman och askan vällde ut vilket profeten profeterade skulle<br />
hända. Detta symboliserade uppenbarligen att Gud inte accepterade<br />
deras offer på denna avfallna plats. Kungen bad profeten att hela<br />
hans hand, så profeten bad och Herren helade kungens hand. Som<br />
ett resultat av detta ville kungen bjuda hem profeten för att belöna<br />
honom. Profeten avböjde eftersom han var befalld av Herren att<br />
varken äta bröd eller dricka vatten på den platsen (1 Kon.13:8,9).<br />
Vad var det för en plats? Det var den plats där Guds folk var avfälliga<br />
och att deras ledare inte var utsedda av Gud. Det var ett avfälligt<br />
religiöst system.<br />
Vi får inte äta deras bröd! Detta representerar att ta del av en<br />
falsk jesus eftersom Han var livets bröd (Joh.6:48). Jesus är också<br />
Ordet (Joh.1:1). Jesus sade att vi skulle akta oss för fariséernas<br />
surdeg. Surdeg förändrar brödet (Ordet) så att det blir mer<br />
acceptabelt för köttet. Inte heller ska vi dricka deras vatten vilket<br />
representerar en falsk ande formad av ett falskt ord. Jesus befaller<br />
oss att komma till Honom och dricka av det levande vattnet från<br />
Anden genom Skriften. (Joh.7:37) På den sista dagen, den<br />
största i högtiden, stod Jesus och ropade: "Om någon törstar,<br />
så kom till mig och drick! (38) Den som tror på mig, ur hans<br />
innersta skall strömmar av levande vatten flyta fram, som<br />
Skriften säger.” (39) Detta sade han om Anden, som de skulle<br />
få som trodde på honom. Utan detta så är varje Jesus som vi<br />
möjligen känner en annan jesus.<br />
Profeten var lydig och lämnade de där avfälliga människorna. I<br />
denna stad, Betel, fanns en äldre profet som hade hört vad den unge<br />
profeten gjorde. Han sadlade sin åsna och hann upp honom. (1<br />
Kung.13:15 Då sade han till honom: "Kom med mig hem och<br />
ät med mig." (16) Men han svarade: "Jag kan inte vända<br />
tillbaka och följa med dig, och jag vill inte äta eller dricka med<br />
95
96<br />
dig här på platsen. (17) Ty genom sitt ord har HERREN sagt<br />
till mig: Du skall varken äta eller dricka där. Du skall inte<br />
heller gå tillbaka samma väg som du har gått dit." (18) Han<br />
sade till honom: "Jag är också profet som du, och en ängel har<br />
talat till mig på HERRENS befallning och sagt: För honom<br />
tillbaka med dig hem och ge honom bröd att äta och vatten att<br />
dricka." Men han ljög för honom. (19) Då vände han tillbaka<br />
med honom och åt och drack i hans hus. Den unge profeten<br />
trodde felaktigt att Gud hade ändrat sitt Ord som hade blivit givet åt<br />
honom från början och han åt och drack således av det avfallna<br />
ordet. Jud.1:3 befaller oss att nitiskt hålla fast vid tron som en gång<br />
gavs till de heliga. Idag talar många om, som inte har någon biblisk<br />
grund, att efter apostlarna ändrade Gud det som Han kallar ett<br />
”evigt förbund.” Denna lögn har berövat kyrkan dess kraft genom<br />
att ersätta Jesus med en guldkalv. Daniel och hans tre vänner skulle<br />
inte ha kunnat befläcka sig med babylonisk mat (Dan.1:5-16). Efter<br />
att ha vägrat äta babylonisk mat sades det om dem att de hade tio<br />
gånger högre visdom och förståelse än de som åt babylonisk mat.<br />
(Dan.1:17-21). De var också de enda som inte böjde sig för<br />
vilddjurets märke (Dan.3:12,18), Babylons version av guldkalven.<br />
Den unge profeten blev lurad in i ett modernt evangelium. (1<br />
Kung.13:20) Men medan de satt till bords, kom HERRENS ord<br />
till profeten som hade fört honom tillbaka. (21) Han ropade<br />
till gudsmannen som hade kommit från Juda: "Så säger<br />
HERREN: Därför att du har varit upprorisk mot HERRENS ord<br />
och inte lytt den befallning som HERREN, din Gud, har gett<br />
dig, (22) utan vänt tillbaka och ätit och druckit på den plats<br />
där han hade förbjudit dig att äta och dricka, därför skall din<br />
döda kropp inte komma i dina fäders grav." Herren prövade den<br />
unge profeten; men det sades om honom att han ”inte lytt den<br />
befallning” som Herren hade gett, vilket var det samma som att ta<br />
del av avfallen andlig mat. Han miste sitt liv på den platsen som så<br />
många idag. Den gamle Gudsprofeten ljög för personlig vinning. Den<br />
platsen hade förorenat (leavened = syrat) honom och han var nu en<br />
falsk ”profit”.<br />
Vi måste respektera Guds Ord så mycket, att ingenting kan få<br />
oss på villovägar så att vi följer en annan Jesus. Vi måste vara<br />
vaksamma, för även ett kärl till hedrande bruk kan bli använt som ett<br />
kärl till vanhedrande bruk för att pröva oss. Då den unge profeten<br />
återvände mötte honom ett lejon på vägen och dödade honom. (1<br />
Kung.13:26) Därför har HERREN gett honom i lejonets våld,<br />
och det har rivit honom och dödat honom enligt det ord som<br />
HERREN talat till honom." Lejonet gavs tillåtelse av Gud att döda<br />
96
97<br />
den som åt av den avfallna andliga maten. (1 Pet.5:8) Er<br />
motståndare djävulen går omkring som ett rytande lejon och<br />
söker efter vem han skall sluka. Djävulen måste ha Guds tillåtelse<br />
att sluka honom. Han är förutbestämd till att sluka avfällingar.<br />
Påföljden för den unge profetens avfällighet var att han inte kunde<br />
”komma i [sina] fäders grav.” Detta betydde på ett andligt sätt<br />
att han inte blev förenad med sina fäder i döden och därför kunde<br />
han inte bli delaktig i de rättfärdigas uppståndelse. Den som tar del<br />
av ett falskt ord från en falsk Jesus kommer att mista sitt liv genom<br />
djävulen och kommer inte att vara med vid de rättfärdigas<br />
uppståndelse. (Upp.22:18) För var och en som hör profetians<br />
ord i denna bok betygar jag: Om någon lägger något till dessa<br />
ord skall Gud på honom lägga de plågor som det är skrivet om<br />
i denna bok. (19) Och om någon tar bort något från de ord<br />
som står i denna profetias bok, skall Gud ta ifrån honom hans<br />
del i livets träd och i den heliga staden, som det står skrivet<br />
om i denna bok. (Gal.1:8) Men om det än vore vi själva eller<br />
en ängel från himlen som predikade evangelium för er i strid<br />
med vad vi har predikat, så skall han vara under förbannelse.<br />
Herren prövade aposteln Paulus genom sin Ande. (Apg.19:21)<br />
När detta var slutfört bestämde sig Paulus för att genom<br />
Makedonien och Akaja resa till Jerusalem. Han sade: "Och när<br />
jag har varit där måste jag också besöka Rom." Paulus<br />
bestämde sig i Anden att han skulle fara till Jerusalem och sedan till<br />
Rom. Han kunde ha fått uppenbarelsen endast av Gud eftersom det<br />
skulle ske i framtiden. (Apg.20:22) Och se, bunden i anden<br />
beger jag mig upp till Jerusalem utan att veta vad som<br />
kommer att möta mig där. (23) Jag vet bara att den helige<br />
Ande i stad efter stad vittnar att bojor och lidanden väntar<br />
mig. Det var den Helige Ande som berättade för Paulus att han skulle<br />
fara till Jerusalem där han kunde förvänta sig att bli bunden och<br />
hamna i trångmål.<br />
(Apg.21:4) Vi sökte upp lärjungarna och stannade där i<br />
sju dagar. Genom Anden sade de till Paulus att han inte skulle<br />
fara upp till Jerusalem. Observera här att detta var precis tvärt<br />
emot vad den Helige Ande tre gånger innan hade sagt att Paulus<br />
skulle göra. Jag tror att Paulus blev prövad av Anden för att se vem<br />
han skulle lyssna på. Andra lärjungar erbjöd honom ett nytt ord. Han<br />
fick tillfälle att lyda sitt kött och undvika det andliga korset, precis<br />
som i Bileams och den unge profetens fall. (Apg.21:10) När vi<br />
hade varit där i flera dagar, kom en profet vid namn Agabus<br />
ner från Judeen. (11) Han kom nu till oss, tog Paulus bälte<br />
och band sina fötter och händer och sade: "Så säger den<br />
97
98<br />
helige Ande: Den man som äger detta bälte kommer judarna i<br />
Jerusalem att binda så här och utlämna åt hedningarna." Efter<br />
att ha blivit tillsagd av Anden igen att gå till Jerusalem, så blev han<br />
nu prövad genom mänsklig känslosamhet. (12) När vi hörde det,<br />
bad både vi och de som bodde på platsen Paulus att han inte<br />
skulle fara upp till Jerusalem. (13) Då svarade han: "Varför<br />
gråter ni och får mitt hjärta att brista? Jag är beredd inte bara<br />
att låta mig bindas utan också att dö i Jerusalem för Herren<br />
Jesu namns skull." (<strong>14</strong>) När han inte kunde övertalas, lugnade<br />
vi oss och sade: "Ske Herrens vilja." Paulus blev prövad genom<br />
mänsklig känslosamhet och profetia och övervann. Han lydde det<br />
som Herren sade till honom, vilket ju är det allra viktigaste.<br />
Herren kommer att pröva oss genom sin Ande, för att se om vi<br />
kommer att tro på vad Han har sagt oss. Åt Abraham föddes en säd<br />
som länge hade lovats honom, Isak. Gud lovade att ingå ett förbund<br />
med Isak och hans säd efter honom (1 Mos.17:19), en säd som Gud<br />
sade skulle bli så talrik som himmelens stjärnor. (1 Mos.15:5). (1<br />
Mos.15:6) Och Abram trodde på HERREN, och han räknade<br />
honom det till rättfärdighet. Detta var inte nog för Gud; Abrahams<br />
tro måste prövas. Efter många års väntan i tro föddes så Isak. Då<br />
sattes han på ett ännu större prov. (1 Mos.22:1) En tid<br />
därefter satte Gud Abraham på prov. Han sade till honom:<br />
"Abraham!" Han svarade: "Ja, här är jag." (2) Då sade han:<br />
"Tag din son Isak, din ende son, som du älskar, och gå till<br />
Moria land och offra honom där som brännoffer på ett berg<br />
som jag skall visa dig." (Heb.11:17) I tron bar Abraham fram<br />
Isak som offer, när han blev satt på prov. Ja, sin ende son bar<br />
han fram som offer, fastän han hade fått löftena. (18) Och till<br />
honom hade Gud sagt: Genom Isak skall du få dina<br />
efterkommande. (19) Abraham räknade med att Gud hade<br />
makt till och med att uppväcka från de döda. Därifrån fick han<br />
honom också tillbaka, bildligt talat. Abraham trodde på Guds<br />
ursprungliga löfte till den grad att han tänkte, att även om han<br />
offrade Isak, så kunde Gud resa upp honom från döden och fullfölja<br />
löftet. Vi behöver tro de ursprungliga löftena över allt annat som vi<br />
ser och hör. Gud kommer att pröva oss genom religion, pastorer eller<br />
välmenande vänner. Vi prövas genom yttre omständigheter, men vi<br />
frestas av våra egna lustar och inte av Gud (Jak.1:12). Gud väntade<br />
till sista sekunden innan Abraham skulle sticka kniven i Isak och<br />
stoppade honom och sade: ”Jag vet nu att du fruktar Gud.” Det<br />
finns inget bevis på att vi tror på Guds löften förrän vi blir prövade.<br />
Herren gav sedan en vädur åt Abraham som hade fastnat med<br />
hornen i ett snår, i stället för Isak, Abrahams säd. Detta var förstås<br />
98
99<br />
ett tecken på Jesus som dog i stället för all Abrahams säd, oss som<br />
tror medräknade.<br />
Jag bad en gång att Gud skulle ge mig en ny bil, vilket Han<br />
gjorde sex månader senare. Efter ytterligare ett år eller så sade Han<br />
att jag skulle sälja den. Jag var lite bedrövad över detta och skulle<br />
hellre ha sålt min andra bil, som var mindre. Jag hade ju fem barn.<br />
Jag lydde Gud och satte min bil till försäljning genom<br />
tidningsannonser till ett hyggligt marknadspris. Efter att ha<br />
annonserat ut den ett par månader, så frågade jag Herren varför det<br />
inte dök upp några köpare om Han nu ville att jag skulle sälja den.<br />
Han sa: ”Jag ville att du skulle offra den liksom Abraham offrade<br />
Isak.” Jag sa: ”Men Herre, Abraham offrade ju inte Isak.” Då insåg<br />
jag att Herren prövade mig på samma sätt som Abraham, för att se<br />
om jag skulle offra något som var viktigt för mig. Sedan sade Gud att<br />
jag skulle sälja min mindre bil i stället, som jag för tillfället inte<br />
behövde. Jag var lättad.<br />
Gud kommer att säga till vår ande vad Han vill att vi ska göra.<br />
Drömmar, visioner, uppenbarelser eller ord från människor kommer<br />
att samtycka med vår ande, men inte med vårt kött. Då Gud vill ha<br />
oss att ta upp ett kors så kommer vi att bli satta på prov att inte göra<br />
det. Vi kan också bli frestade att gå före Herren. En broder hade en<br />
vision som han trodde var från Gud. Jag upplevde att det var ett<br />
prov. I visionen berättade Herren för honom att han skulle sälja allt<br />
vad han ägde och gå ut på missionsfältet. Många andra kom tillbaka<br />
från missionsfältet sårade, därför att de var utsända av en religion<br />
och inte av Gud. Vi funderade över om detta var ett sant ord från<br />
Gud eller ett prov. Jag ställde honom några frågor. Det uppdagades<br />
då att han var rädd att gå, men att han inte ville missa Gud och att<br />
han saknade tro. Jag visste att denne broder var där hos oss för att<br />
bli matad med Ordet och bli förberedd för tjänst, men jag visste<br />
också att han inte var redo än. Jag rådde honom att be, men om Gud<br />
inte talade in i hans ande att gå ut, så skulle han nonchalera det.<br />
Tack gode Gud att han gjorde så. Vi borde inte göra någonting om vi<br />
är osäkra på Guds direktiv. Vi borde inte bli ledda av profetior eller<br />
av drömmar och visioner om de inte stämmer överens med vår egen<br />
ande. Om de däremot stämmer överens med vår ande, är de<br />
underbara bekräftelser och direktiv på det som vi i så fall står inför.<br />
Vi måste bli ledda av Guds Ande.<br />
Om Gud lägger någonting bibliskt i vår ande så borde vi aldrig<br />
låta någon prata oss ur det. Petrus användes för att pröva Jesus just<br />
på detta sätt. Jesus sade till lärjungarna att han skulle dö i Jerusalem<br />
och Petrus tillrättavisade Honom. (Matt.16:22) Då tog Petrus<br />
honom åt sidan och började motsäga honom: "Gud är nådig<br />
99
100<br />
mot dig, Herre. Detta skall aldrig hända dig." (23) Men Jesus<br />
vände sig om och sade till Petrus: "Gå bort ifrån mig, Satan!<br />
Du vill få mig på fall. Vad du tänker är inte Guds tankar utan<br />
människotankar." Jesus visste att Han skulle bli frestad av Satan<br />
genom Petrus att göra enligt sin egen köttsliga vilja.<br />
100
101<br />
Kapitel 8<br />
Guds suveränitet över sjukdom,<br />
död och förbannelse<br />
Se nu, jag, jag är Gud, det finns ingen Gud vid sidan av<br />
mig. Jag dödar och jag gör levande, jag slår och jag helar.<br />
Ingen kan rädda ur min hand. (5 Mos.32:39)<br />
Vår Gud sårar och dödar! Känns inte det obehagligt? För många<br />
människor känns det mycket obehagligt. De flesta har en känsla av<br />
att det bara är Satan eller människor som sårar och dödar. Men de är<br />
bara redskap; bara Gud har all auktoritet i himlen och på jorden. Gud<br />
gör alla dessa saker, därför att han är en rättvis domare. Gud arbetar<br />
sannerligen med oss från bägge hållen. Han sände förbannelsen för<br />
att omvända oss från synden och han sände Frälsaren för att befria<br />
dem som syndar. Han säger ”Jag dödar, och jag gör levande; jag<br />
slår och jag helar.” Detta motiverar oss att behaga, frukta och lyda<br />
Honom.<br />
När Gud sänder förbannelsen för att ge ånger och omvändelse,<br />
kan då människan befrias från den utan ånger och omvändelse?<br />
Detta är det som syndaren önskar, välsignelse utan ånger och<br />
omvändelse. Människan har använt hela sin uppfinningsförmåga för<br />
att försöka kringgå omvändelsen, men de har alla kommit tillbaka för<br />
att förbanna honom. Är vi starkare än Gud? ”När jag vill göra<br />
något, vem kan då avvända det?” Detta är tvärtemot världens<br />
villfarelse, men det är Guds syfte för världen att bli bedragen när det<br />
gäller detta . Vi kan inte få någon ut från en förbannelse förutom<br />
genom Evangeliet. Ibland är Gud barmhärtig, men vi kan inte<br />
garantera att Gud befriar dessa som inte vandrar under blodet. Dessa<br />
tjänare som är överens med Gud kommer att erbjuda Hans gåvor i<br />
helande, befrielse och försörjning till dem som är i linje med Guds<br />
välsignelser genom omvändelse, tro och rättfärdighet.<br />
Gud, genom Paulus, överlämnade en man till Satan för att få<br />
honom att omvända sig.<br />
(1 Kor. 5:5) …för att överlämna den mannen åt Satan till<br />
köttets fördärv, för att anden skall bli frälst på Herrens dag.<br />
Vare sig vi förstår det eller inte är syftet när Gud lämnar över någon<br />
till Satan eller hans demoner, gott. De tuktar och orsakar att denne<br />
någon beräknar syndens höga pris. Det är viktigt att vi förstår att det<br />
är Gud som har det yttersta ansvaret. Om det inte är så, är det bäst<br />
att vi börjar frukta djävulen. Om djävulen någonsin har auktoriteten<br />
101
102<br />
att göra det han vill göra, har vi orsak att frukta honom, men Jesus<br />
förbjuder det. (Luk.12:4) Jag vill visa er vem ni skall frukta.<br />
Frukta honom som har makt att döda och sedan kasta i<br />
Gehenna. Ja, jag säger er: Honom skall ni frukta. Vi skall inte<br />
frukta de kärl Gud använder. Bara Gud har auktoritet att kasta någon<br />
i helvetet, efter det han har dödat. Har vi någonsin hört uttrycket,<br />
”Gud kastar ingen i helvetet”. Det finns en smula sanning till det.<br />
Demonerna må kasta i helvetet, men Herren har auktoriteten. Vi är<br />
befallda att frukta endast Honom. Skälet till att Gud talar om för dem<br />
som följer honom att ”inte vara oroliga” är att Han alltid har<br />
kontrollen.<br />
Gud har aldrig fel. Människor skyller Gud för att någon som vi<br />
har kär, dör eller när någon annan tragedi inträffar, men Han har<br />
alltid rätt i det Han gör. Vi måste inse att Gud har bundit sig själv till<br />
Sitt Ord. (Ps.119:89) För evigt, HERRE, står ditt ord fast i<br />
himlen. När Han en gång har sagt någonting, måste Han stå vid sitt<br />
Ord eller också är Han en lögnare och bryter sitt Ord. Om Han<br />
uppställer vissa villkor i Ordet för att de skall gagna oss, så måste vi<br />
uppfylla dessa villkor. (Rom.1:16) Det är en Guds kraft som<br />
frälser var och en som tror, Kan vi förvänta att Gud försörjer oss<br />
utan att tro Hans Ord? Många otroende ”kristna” får utstå många<br />
umbäranden, därför att de inte har gått med på villkoren. Sedan<br />
säger de: ”Det kan inte ha varit Guds vilja att befria, hela eller<br />
välsigna mig.” Jesus sade aldrig att skälet till att de inte fick detta,<br />
var att det inte var Guds vilja. Han sade ”På grund av er otro”;<br />
Såsom du tror, så skall det ske dig.”; ”Din tro har botat dig”;<br />
och Ske dig efter din tro”. I sin egen hemstad kunde inte Jesus<br />
göra så många stora gärningar på grund av deras otro. (Matt.13:58;<br />
Mark.6:5)<br />
Om vi har ett problem, så måste vi skylla oss själva. (Gal.6:7)<br />
Bedra inte er själva. Gud bedrar man inte: Det människan sår<br />
skall hon också skörda. (Matt.7:2) Ty med den dom ni dömer<br />
med, skall ni bli dömda, och med det mått ni mäter med, (ger<br />
ut) skall det mätas uppåt er. Om vi levde i oförlåtenhet och ändå<br />
bad Gud att hela vår kropp, skulle då inte Gud vara tvungen att bryta<br />
sitt Ord för att hela oss? (Matt.6:15) Men om ni inte förlåter<br />
människorna, skall inte heller er Fader förlåta era<br />
överträdelser. (Jak.5:16) Bekänn alltså era synder för<br />
varandra och be för varandra, så att ni blir botade. Kan vi<br />
förvänta oss att Gud ger, när vi inte först ger? (Luk.6:38) Ge, och<br />
ni skall få. Vad Gud gör är rätt och rättfärdigt. De som börjar tro på<br />
Guds suveränitet och Guds goda syfte ifrågasätter inte Gud. De tror<br />
att Gud har kontrollen och förtröstar på Honom. Om vi tar tag i<br />
102
103<br />
orsaken, kommer vi inte att bli tvungna att ha att göra med<br />
förbannelsen.<br />
Varför är det så att djävulen nämns så sällan i Skriften, men att<br />
han ändå så ofta finns på kristnas läppar? De säger hela tiden att<br />
djävulen gjorde det och det. Han är bara en ängel (Grek. budbärare),<br />
men världen och den köttsliga församlingen har gjort honom till en<br />
gud, ”denna världens gud”. Han är en skapad varelse som<br />
används för att se till att Guds syften blir utförda. Genom sin död tog<br />
Jesus ”dödens makt” (Heb.2:<strong>14</strong>) från djävulen för dem som<br />
tror.Han hade aldrig auktoriteten över döden. Auktoritet är rätten att<br />
använda sin makt. (1 Sam.2:6) HERREN dödar och gör levande,<br />
han för ner i dödsriket och upp därifrån. Död och liv ligger i<br />
Herrens hand, inte i någon annans. Men återigen, det upphäver inte<br />
vårt ansvar. (Ords.18:21) Tungan har makt över död och liv. Vi<br />
behöver vara försiktiga att hålla med om vad Guds Ord säger, så att<br />
vi inte faller under förbannelsen. (Upp.22:18,19) (4 Mos.<strong>14</strong>:28)…<br />
jag skall göra med er så som ni själva har sagt inför mig.<br />
(Matt.12:37 Efter dina ord skall du frias, och efter dina ord<br />
skall du fällas." Gud reagerar på det sätt som vi reagerar på Hans<br />
Ord. Allting lyder under det Ord som Gud har talat, även Hans egen<br />
vilja. (Ps.138:2) ty du har gjort ditt ord stort, utöver allt vad<br />
ditt namn hade sagt oss. Gud sätter Sitt Ord först, som en norm<br />
att förlita sig på, till och med utöver Sitt eget namn, som på<br />
hebreiska betyder ”karaktär och auktoritet”. Gud vill att vi skall veta<br />
att Han sätter Sitt Ord över varje önskan eller syfte som vi skulle<br />
kunna tänka oss att Han har. Men Hans Ord är Hans önskan och<br />
syfte.<br />
(1 Sam.2:7) HERREN gör fattig och han gör rik, han<br />
ödmjukar och han upphöjer.<br />
Många kristna tror att det är bara genom sin egen visdom eller bara<br />
genom hårt arbete som de kan ha framgång. Vi uppfostras från tidig<br />
ålder till att du skall få ett framgångsrikt liv, och att du måste leta<br />
reda på vilka möjligheter världen har för att bli ”framgångsrik”. Men<br />
Gud säger: Nej, sök först Guds rike och hans rättfärdighet, så<br />
skall ni få allt det andra också. (Matt. 6:33) Om vi söker världen<br />
först, kommer vi att få klara oss utan riket, men om vi söker riket<br />
först, kommer våra behov att bli täckta. (Fil. 4:19) Så skall min<br />
Gud, efter sin rikedom på ett härligt sätt i Kristus Jesus ge er<br />
allt vad ni behöver. Gud kommer att fylla alla våra behov för att<br />
främja Hans vilja och rike i våra liv. Han kommer också att göra<br />
detta för oss medan vi gynnar Hans rike i andra människors liv.<br />
Genom Guds nåd gjorde jag detta, när Gud sade till mig ”Du<br />
skall aldrig arbeta för människor igen.” Herren visade mig att jag<br />
103
104<br />
skulle arbeta för Hans rike i Pensacola, Florida. Eftersom jag inte<br />
hade någon möjlighet att köpa ett hus eller en bil och eftersom jag<br />
hade varit utan låneskuld i många år, så bad jag Herren ge dessa<br />
saker till mig. Inom sex månader hade Han gett mig det jag bett om,<br />
men han fick mig att ge bort det hus och den bil jag hade. Han har<br />
sörjt för oss allt sedan dess. Så förstå detta: Jag tror Gud vill förse<br />
oss med allt vi behöver. Vem gav mat åt och hade omsorg om<br />
lärjungarnas hustrur och barn, när de följde Jesus under 3½ år och<br />
även framgent? Paulus sade att de hade hustrur i 1 Kor.9:5 och där<br />
det fanns hustrur fanns det även barn på den tiden.<br />
Framgång i Guds rike är inte samma sak som framgång i<br />
världen.(Ords.13:7) Den ene vill anses rik men har ingenting,<br />
den andre vill anses fattig men äger mycket. Vi har inte blivit<br />
satta här för att bli rika eller för att göra den gamla människan<br />
framgångsrik. Vi har blivit satta hit för att göra den andliga<br />
människan framgångsrik. Jesus och lärjungarna är våra förebilder.<br />
De hade inte kärlek till de världsliga tingen. (1 Joh.2:15) Oberoende<br />
av hur mycket de framgångsteologiska människorna vill göra Jesus<br />
rik på grund av Hans sömlösa mantel eller genom att försöka trycka<br />
igenom en kamel genom ett nålsöga, så kan inte det göras på ett<br />
ärligt sätt. Herren ger auktoritet till djävulen för att fresta oss med<br />
rikedomar. (Matt. 4:1) Sedan fördes Jesus av Anden ut i öknen<br />
för att frestas av djävulen (8) Därefter tog djävulen honom<br />
upp på ett mycket högt berg och visade honom alla riken i<br />
världen och deras härlighet. (9) Och han sade: "Allt detta vill<br />
jag ge dig, om du faller ner och tillber mig."<br />
Djävulen erbjöd Jesus allting i hela världen om Han ville tjäna<br />
honom. (Matt.6:24) Ingen kan tjäna två herrar. Antingen<br />
kommer han då att hata den ene och älska den andre, eller<br />
kommer han att hålla sig till den ene och se ner på den andre.<br />
Ni kan inte tjäna både Gud och mammon. Detta är Guds sätt att<br />
ta reda på vem som älskar Honom och gallrar på så sätt ut Sin hjord.<br />
De som använder tro för att bli rika ber om att bli bedragna. I 1<br />
Tim.6:5-11 anbefalls den troende att vara nöjd med mat och kläder<br />
och att fly kärleken till pengar som leder bort från tron med frestelser<br />
som leder till många dåraktiga och smärtsamma begär. Den rike<br />
lägger upp förråd av någon annans mat och förnödenheter i sin<br />
egenkärlek. Enligt Gud finns det tillräckligt med mat på jorden för att<br />
mätta alla. (Pred.5:11) När ägodelarna förökas är det många<br />
som äter av dem. Vilken nytta har ägaren av dem utom att<br />
hans ögon får se dem? Svältande människor kommer att peka<br />
finger på domens dag. Gud sände förbannelser för att motivera<br />
104
105<br />
människor att omvända sig och lyda Honom. Här är den del av<br />
förbannelsen som visar vem som sände den.<br />
(5 Mos.28:15) Men om du inte lyder HERRENS, din Guds,<br />
röst och inte håller fast vid och följer alla hans bud och<br />
stadgar som jag i dag ger dig, så skall alla dessa förbannelser<br />
komma över dig och nå fram till dig.(20) HERREN skall sända<br />
över dig förbannelse, förvirring och straff i allt vad du gör och<br />
företar dig, till dess du förgörs och snabbt förgås för dina<br />
onda gärningars skull, eftersom du har övergett mig.<br />
(21) HERREN skall låta pesten drabba dig, till dess han har<br />
utrotat dig ur det land dit du nu kommer för att ta det i<br />
besittning. (22) HERREN skall slå dig med tärande sjukdom,<br />
feber och hetta, med brand och svärd, med sot och rost. Detta<br />
skall förfölja dig till dess du förgås. (24) Damm och stoft skall<br />
vara det regn HERREN ger åt ditt land. Från himlen skall det<br />
komma ner över dig, till dess att du förgörs. (25) HERREN<br />
skall låta dig bli slagen inför dina fiender. På en väg skall du<br />
dra ut mot dem, men på sju vägar skall du fly för dem, och du<br />
skall bli ett avskräckande exempel för alla riken på jorden.<br />
(27) HERREN skall slå dig med Egyptens utslag och bölder,<br />
med skabb och skorv, så att du inte kan botas. (28) HERREN<br />
skall slå dig med vanvett, blindhet och sinnesförvirring. (35)<br />
HERREN skall slå dig med svåra bölder på knän och ben, ja,<br />
från fotbladet ända till hjässan, så att du inte skall kunna<br />
botas.<br />
(36) HERREN skall föra dig och den kung som du sätter över<br />
dig bort till ett folk som varken du eller dina fäder har känt,<br />
och där skall du tjäna andra gudar, gudar av trä och sten.<br />
Notera att Herren kommer att sända förbannelsen. Varför är det<br />
så att den köttsliga församlingen säger att Gud inte gör dessa saker?<br />
Varför och hur gör Gud detta? (47) Eftersom du inte tjänade<br />
HERREN, din Gud, med glädje och av hjärtans lust, medan du<br />
hade överflöd på allt, (48) skall du komma att tjäna fiender<br />
som HERREN skall sända mot dig,…. Gud använder fiender för att<br />
utföra förbannelsen mot de upproriska. Det är svart eller vitt. Om vi<br />
inte tjänar Gud, tjänar vi våra fiender, som Herren sänder. Herren<br />
sänder förbannelsen och fiender för att tukta oss. Det är den rollen<br />
som djävulen, demonerna och de ogudaktiga spelar. Det är Herren<br />
som tar åt sig äran, så att vi vet att vi måste frukta Herren och tjäna<br />
Honom med glädje och med tacksamma hjärtan, på grund av ett<br />
överflöd av allt.<br />
Somliga kanske tänker att deras särskilda förbannelse inte är<br />
uppräknad i 5 Mos.28 och är därför inte under Herrens välde. (5<br />
105
106<br />
Mos.28:61) Också många andra sjukdomar och plågor, som<br />
inte är nerskrivna i denna lagbok, skall HERREN låta komma<br />
över dig till dess att du går under. OJOJ! (Ords.3:7) Håll dig<br />
inte själv för vis, frukta HERREN och fly det onda. De som<br />
fruktar Gud och omvänder sig har varje rättighet att åberopa Jesu<br />
offer för befrielse från förbannelsen. (Gal.3:13) Kristus friköpte<br />
oss från lagens förbannelse, när han blev en förbannelse i vårt<br />
ställe. Det står skrivet: Förbannad är var och en som är<br />
upphängd på trä. (<strong>14</strong>) Vi friköptes, för att den välsignelse<br />
Abraham fått skulle i Jesus Kristus komma till hedningarna<br />
och för att vi genom tron skulle få den utlovade Anden. Vad är<br />
Abrahams välsignelse? (1 Mos.24:1) HERREN hade välsignat<br />
honom i allt. Pris ske Gud! Hela den förbannelse som vi skulle ha<br />
haft blev lagd på Jesus. Allt vi behöver göra är att ångra oss och tro.<br />
Vi har blivit välsignade i allt.<br />
(4 Mos.<strong>14</strong>:11) Och HERREN sade till Mose: "Hur länge<br />
skall detta folk förakta mig? Och hur länge skall de vägra tro<br />
på mig trots alla de tecken jag har gjort ibland dem? (12) Jag<br />
skall slå dem med pest och utrota (eng disinherit=göra arvlös)<br />
dem, men dig vill jag göra till ett folk som är större och<br />
mäktigare än detta." Det saknas inga exempel på att Gud gör<br />
detta. Under Noas dagar gjorde Gud just detta och återbefolkade Sin<br />
jord med Noas söner. Vår text handlar om det tillfälle, när de tolv<br />
spejarna gick in i Kanaans land. Gud hade lovat Kanaans land till Sitt<br />
folk. Det var ”Löfteslandet”. De tio spejarna kom tillbaka med en<br />
dålig rapport: De skulle inte kunna inta landet från kanaanéerna.<br />
Detta förargade Gud, därför att Han hade talat om för dem att Han<br />
hade gett dem deras land.<br />
Kanaans land är en ”förebild” på vår kropp. Både landet och vår<br />
kropp är gjorda av jord (mull). (1 Kor.3:9) 9 Ty vi är Guds<br />
medarbetare, och ni är en Guds åker,(Grek. ”plöjd mark”) en<br />
Guds byggnad. Gud vill ha Kristi frukt, den andliga människan, att<br />
växa upp på Hans åker. Gud varnar dem som har tagit del av Hans<br />
Ande och Ord att inte avfalla som en åker som inte bär frukt.<br />
(Heb.6:7) Ty en åker som dricker regnet (Ande och Ord) som<br />
ofta faller på den och som ger god gröda åt dem som den<br />
brukas för, den åkern får välsignelse från Gud. (8) Men bär<br />
den törnen och tistlar är den värdelös, och förbannelsen är<br />
inte långt borta. Slutet blir att den bränns av. Gud förbannar<br />
den åker som inte bär frukt. För de som är födda på nytt, har Gud<br />
gett denna åker (kropp) att bli totalt kontrollerad av den andliga<br />
människan. Gud sände israeliten, den andliga, pånyttfödda<br />
människan att inta Löfteslandet från kanaanéerna, som representerar<br />
106
107<br />
köttets begär, den gamla människan. Namnen på de folk som bodde i<br />
Kanaan beskriver i hebreiskan köttets begär. (1 Mos.10:15-18) Deras<br />
kungar representerar de andevärldens furstar och väldigheter som<br />
regerar över köttet.<br />
Idag kommer tio av tolv Guds tjänare (andliga ledare och<br />
pastorer) med en dålig rapport: Att vi inte förmår att inta detta land.<br />
De lär ut att vi borde vara tillfredställda med att vara förlåtna, men<br />
att vi inte kan förvänta oss att bli helgade från köttets begär, för att<br />
kunna regera över detta land. I denna förebild säger Gud klart och<br />
tydligt till oss att ta upp Andens svärd, som är Hans Ord (Hebr.4:12),<br />
för att döda den gamla människan som bor i vårt land, ta över hans<br />
hus och odla vår egen gröda (Andens frukt). (2 Kor.7:1) 1 Då vi<br />
alltså har dessa löften, (Andens svärd) mina älskade, så låt oss<br />
rena oss från all besmittelse från kött och ande och i<br />
gudsfruktan fullborda vår helgelse. Gud skulle inte säga att vi<br />
skulle göra någonting som vi inte kunde klara av genom tron på<br />
Honom. (Gal.2:20) och nu lever inte längre jag, (den gamla<br />
människan eller kanaanéen) utan Kristus lever i mig. (den nya<br />
människan eller israeliten). För dem som inte tror på den goda<br />
rapporten kommer Gud att ”slå med pest och utrota dem”.<br />
Josua och Kaleb trodde att Löfteslandet var deras och att de<br />
kunde inta det från kanaanéerna. (4 Mos.<strong>14</strong>:9) Men var inte<br />
upproriska mot HERREN och frukta inte för folket i landet, för<br />
de skall bli som en munsbit för oss. Deras beskydd har vikit<br />
ifrån dem, men HERREN är med oss. Frukta inte för dem." Den<br />
gamla människan är som en munsbit för den nya människan. Den<br />
andliga människan växer, när han uppslukar den gamla människan.<br />
Eftersom de ockuperar samma territorium, måste den gamla<br />
människan dö så att den andliga människan kan leva och växa.<br />
Herren har tagit bort beskyddet från den gamla människan, för dem<br />
som tror.<br />
(Jos.1:3) Varje plats där ni sätter er fot har jag gett er,<br />
som jag lovade Mose. Guds Ord är alltså en förebild på<br />
Löfteslandet. Varje löfte som vi står på, kommer Gud att ge till oss.<br />
Jag är ingen samfundsmänniska, men jag har delat Ordet i dessa<br />
kyrkor. Jag har fått klart för mig att varje samfund tror på en del av<br />
Ordet; det som ger den utlovade förmånen. Medlemmarna i dessa<br />
samfund ges mer och mer av Ordet och följaktligen får möjlighet att<br />
ta emot mer och mer av dess förmåner. Idag är mycket av det vi hör<br />
i kyrkorna dåliga rapporter. Deras budskap går ut på att vi inte kan<br />
tro på att Gud vill hela, förse, helga eller befria från förbannelsen,<br />
därför att vi inte kan veta Hans vilja. Till dem säger jag: ”Gå in i<br />
107
108<br />
Ordet och hitta Hans vilja så att du inte blir utan den.” Gud säger i<br />
Sin suveränitet ”till er har Jag gett det.”<br />
(1 Mos.7:4) Ty om sju dagar skall jag låta det regna på<br />
jorden i fyrtio dagar och fyrtio nätter, och jag skall utplåna<br />
från jorden alla varelser som jag har gjort." Vad föranledde Gud<br />
att förstöra hela jorden? (1 Mos.6:12) Gud såg på jorden, och se,<br />
den var fördärvad, eftersom alla människor levde i fördärv på<br />
jorden. Så är det i våra dagar.<br />
(Matt.24:37) Ty som det var i Noas dagar, så skall det vara vid<br />
Människosonens återkomst. Om vi idag säger att det är Gud som<br />
orsakar den förstörelse som kommer, så skulle människor bli<br />
förnärmade. Tills vårt sinne är förnyat genom Ordet, anser vi att<br />
människan i grunden är god och att hon inte förtjänar en sådan<br />
behandling. Gud kommer att bevisa att detta är en vanföreställning.<br />
Gud ser människan som ett vilddjur (beast). Människan är<br />
uppenbarligen kapabel att göra saker som inte ens djuren kan. I<br />
motsats till vad avfälliga teologer säger, har människan inget<br />
företräde framför djuren. (Pred.3:18) Jag tänkte: För<br />
människornas skull sker detta, för att Gud skall pröva dem<br />
och för att de skall se att de i sig själva är som djuren. (19)<br />
…..Alla har de samma livsande. Ja, människorna har inget att<br />
komma med framför djuren. Notera att den fallna människan är<br />
en ande med djuren. Somliga säger att djuren inte har någon ande,<br />
men det är också falskt. (Pred.3:21) Vem vet om människornas<br />
ande stiger uppåt eller om djurens ande far ner under jorden?<br />
Som du kan se, så går inte alla djur ner och alla människor går inte<br />
upp. ”Andedräkt” i dessa versar är på hebreiska ordet för djurens<br />
ande.<br />
(1 Mos.7:22; Ps.104:29,30). Man säger att människan är en högre<br />
skapelse därför att hon har en själ och att djuren inte har det. Lögn!<br />
(1 Mos.1:30) Men åt alla djur på jorden, åt alla fåglar under<br />
himlen och åt allt som krälar på jorden, åt allt som har liv<br />
(Hebr. ”själ”) ger jag alla gröna örter till föda." [se också: Job<br />
12:10; 3 Mos.17:11]<br />
Gud säger att den fallna (ungenerated) människan inte är högre<br />
än ett djur. (Ef. 2:3) Bland dem var vi alla en gång, när vi följde<br />
våra syndiga begär och gjorde vad köttet och sinnet ville. Av<br />
naturen var vi vredens barn, vi liksom de andra. Innan vi kände<br />
Gud, så var enda fördelen med oss att vi utgjorde en bra jord för Gud<br />
att så Sitt utsäde i. Vår jord är inte bättre än människan bredvid oss.<br />
(Rom.9:21) Har inte krukmakaren den rätten över leret att av<br />
samma klump göra ett kärl för hedrande användning och ett<br />
annat för mindre hedrande? Personligen frågar vi ”Gud, varför<br />
108
109<br />
skulle du utvälja mig?” Det är uteslutande en utkorelse. Vi tänker<br />
”Det måste vara något annorlunda med mig.” Nåja, kanske några<br />
saker. (1 Kor.1:27-29) Nej, det som för världen var<br />
dåraktigt har Gud utvalt,… och det som för världen var svagt<br />
har Gud utvalt,… (28) och det som för världen var oansenligt<br />
och föraktat, ja, det som inte var till, har Gud utvalt … (29) för<br />
att ingen människa skall berömma sig inför Gud. Vår gamla<br />
människa är inte bättre än den hedniska gamla människan, som<br />
aldrig kommer att känna Gud och som kommer att förkasta Honom<br />
hela sitt liv. Gud valde vår gamla människa till att bli en<br />
surrogatmamma för Hans andliga säd som Han sår i oss genom sitt<br />
Ord från ovan. Detta är den gamla köttsliga människans<br />
huvudsakliga värde för Gud. Gud vill inte ha den köttsliga gamla<br />
människan, utan frukten som blir född i honom. (1 Kor.15:50)…<br />
att kött och blod inte kan ärva Guds rike… (Joh.3:3) Jesus<br />
svarade: "Amen, amen säger jag dig: Den som inte blir född<br />
på nytt (grek. ”från ovan”) kan inte se Guds rike."<br />
Herren tillintetgjorde hela mänskligheten utom Noa och sju<br />
andra! (1 Mos.6:8) Men Noa hade funnit nåd inför HERRENS<br />
ögon. Detta betyder att han inte hade gjort sig förtjänt av Guds<br />
frälsning. Det är bara dem som har funnit nåd genom tro och som<br />
frambringar frukt som bygger Jesu ark. Egyptens plågor var förebild<br />
till de domar under vedermödan som skall övergå världen. Vid<br />
uttåget ur Egypten så var det bara de som åt hela påsklammet, som<br />
var en förebild på Kristus, som undgick domen. (2 Mos.12:9-11,<br />
29-31) Ni skall inte lämna kvar något av köttet till morgonen.”<br />
” huvud, (sinne) fötter (vandring) och innanmäte” (hjärta),<br />
måste ätas upp. De som införlivar allt vad Kristus är och gör i tro på<br />
löftena undgår syndens och dödens dom. (2 Mos.12:23) Ty<br />
HERREN skall gå fram för att slå Egypten. Men när han ser<br />
blodet på det övre dörrträet och på de båda dörrposterna skall<br />
han gå förbi dörren och inte tillåta fördärvaren att komma in i<br />
era hem och slå er. Tvärtemot vad människor vanligtvis tror, var<br />
det Herren som gick förbi israeliterna som levde under blodet. Det<br />
var Han som slog egyptierna. Fördärvaren var i Hans tyglar. Denna<br />
berättelses moral är gudsfruktan och att leva under blodet i tro.<br />
(Ps.91:1) Den som sitter under den Högstes beskydd och vilar<br />
under den Allsmäktiges skugga.<br />
(Ps.111:10) Att frukta HERREN är början till vishet. Om vi<br />
är lydiga, så behöver vi inte frukta. Fruktan är bara ett medel att nå<br />
målet. När vi är olydiga med flit, behöver vi frukta Gud. Synder<br />
begångna av okunnighet (Rom.5:13; 7:8,9) och för att du misslyckas<br />
är under blodet. Men vi kan inte åberopa Jesu offers förmåner om vi<br />
109
110<br />
vandrar i uppsåtlig synd. (Heb.10:26) Men om vi syndar med<br />
vett och vilja sedan vi fått kunskap om sanningen, finns det<br />
inte längre något offer för synder, (27) utan en fruktansvärd<br />
väntan på domen och en förtärande eld, som skall uppsluka<br />
motståndarna. Jesus bar alla synder. Han bar också straffet för alla<br />
synder, utom när du är olydig med flit. Notera att det finns ”inte<br />
längre något offer” för den synden. Vi borde ha ”en fruktansvärd<br />
väntan på domen”. Många har fått en är i ljuset, så har vi<br />
gemenskap med varandra, och Jesu, hans Sons, blod renar oss<br />
från all synd. Blodet renar den som vandrar i Ordets ljus, inte i den<br />
uppsåtliga syndens mörker.<br />
För uppsåtlig olydnad, blir vi utlovade säker dom. Vi betalar<br />
priset för denna synd här och nu, som vi kan läsa i följande versar.<br />
(Matt 18:34) Och i sin vrede överlämnade hans herre honom<br />
till fångvaktarna,(eng tormentors =plågoandar) tills han hade<br />
betalt allt vad han var skyldig.(35) Så skall också min<br />
himmelske Fader göra med er, om ni inte var och en av hjärtat<br />
förlåter sin broder." Gud kommer att använda demoner för att få<br />
oss att betala för den synd som begås med vilje.(Matt.5:25) Var<br />
angelägen om att göra upp med din motpart när du är med<br />
honom på vägen, så att din motpart inte överlämnar dig till<br />
domaren och domaren överlämnar dig till fångvaktaren och du<br />
blir kastad i fängelse. (26) Amen säger jag dig: Du slipper inte<br />
ut därifrån, förrän du har betalat till sista öret. Fängelset är här<br />
ett andligt slaveri i synden och förbannelsen, som utförs av demoner.<br />
Jesus kom för att ”ropa ut frihet för de fångna och befrielse för<br />
de bundna (Jes.61:1). Uppsåtlig synd kastar oss tillbaka in i den<br />
fångenskap som Jesus befriat oss ifrån.<br />
David begick en uppsåtlig synd med Batseeba. När han ångrade<br />
sig, sade profeten Natan "Så har också HERREN förlåtit dig din<br />
synd.”, men han sade också, ”Så skall nu aldrig svärdet vika<br />
från ditt hus,”. Med andra ord: Jag förlåter dig, men du måste ta<br />
straffet. Det visade sig vara sant, för David förlorade tre söner och<br />
mycket folk. Hans egen son Absalom vann sympati hos folket och<br />
eftertraktade riket. David fick fly för sitt liv. Vi agar inte våra barn för<br />
misslyckanden eller misstag, utan om de är uppsåtligt olydiga. Paulus<br />
säger Ja, det goda som jag vill gör jag inte, men det onda som<br />
jag inte vill, det gör jag. Men om jag gör det jag inte vill, då är<br />
det inte längre jag som gör det, utan synden som bor i mig.<br />
(Rom.7:19,20) Paulus svek Gud i en synd som hans vilja var emot.<br />
Lägg märke till att han hatade synden och han blev inte förklarad<br />
skyldig; den gamla syndanaturen var skyldig. När vi är emot synden,<br />
så ställer Gud sig på vår sida mot synden. Han ställer sig på den<br />
110
111<br />
andliga människans sida emot den gamla människan. I detta läge<br />
ropade Paulus ut till Herren (24) Jag arma människa! Vem skall<br />
frälsa mig från denna dödens kropp? Sedan accepterar han Guds<br />
löfte om befrielse genom tron. (25) Gud vare tack, Jesus Kristus,<br />
vår Herre! Jesus bar syndens förbannelse för personer som, likt<br />
Paulus, är ångerfulla.<br />
(Luk.<strong>14</strong>:33) På samma sätt kan ingen av er vara min<br />
lärjunge, om han inte avstår från allt han äger. Jesus sade inte<br />
att vi måste sälja allt vi äger, men vi måste ge upp allt vi har. Det är<br />
inte samma sak. Vi måste ge upp ägandeskapet. Vi äger ingenting<br />
längre och bestämmer inte heller över våra rättigheter, vår vilja eller<br />
vår egendom; vi är förvaltare. Vår förpliktelse till Gud behöver vara<br />
total. Vi behöver lägga allting i Guds hand och låta Honom tala om<br />
för oss vad vi skall göra med det. Jag tror det är vad berättelsen om<br />
Ananias och Safira handlar om. (Apg.5:1) En man som hette<br />
Ananias sålde tillsammans med sin hustru Safira en<br />
egendom.(2) Med sin hustrus vetskap tog han undan något av<br />
köpesumman och bar fram en del och lade för apostlarnas<br />
fötter. (3) Då sade Petrus: "Ananias, varför har Satan uppfyllt<br />
ditt hjärta, så att du ljög mot den helige Ande och tog undan<br />
en del av pengarna för jorden? (4) Var inte egendomen din så<br />
länge du hade den kvar? Och när den var såld, var inte<br />
pengarna dina? Varför har du i ditt hjärta bestämt dig för att<br />
göra något sådant? Du har ljugit, inte bara för människor utan<br />
för Gud." I en tid när församlingen gav upp all lyx för att möta<br />
behovet hos sina bröder, handlade dessa två som om de också gav<br />
upp allt. De trodde att de ljög för människor, men de ljög för Herren.<br />
(Matt.25:40) Allt vad ni har gjort för en av dessa mina minsta<br />
bröder, det har ni gjort mot mig. Deras förpliktelse mot kroppen<br />
var inte det som de ville att människorna skulle tro. Som ett resultat<br />
av detta, dödade Gud dem. (Apg.5:5) När Ananias hörde de<br />
orden föll han ner och dog, och stor fruktan kom över alla som<br />
hörde det. Sedan kom Safira in. Petrus sade till henne: "Varför<br />
har ni kommit överens om att fresta Herrens Ande? Se, de<br />
män som har begravt din man står vid dörren, och de skall<br />
också bära bort dig."(10) Och plötsligt föll hon ner död vid<br />
hans fötter. Gud talade ut ett profetiskt ord genom Petrus, som gav<br />
auktoritet till Satan att döda dem.<br />
Jag är övertygad om att detta händer idag också. Eftersom<br />
människor bara ser naturliga orsaker till att någon dör, tror de inte<br />
att Gud är ansvarig och fruktar därför inte. Gud använder naturliga<br />
metoder. Vem vet vad som dödade Ananias och Safira? Kanske dog<br />
de av hjärtattack. Somliga blir sjuka i församlingen idag och dör av<br />
111
112<br />
samma orsak: Brist på ärlig förpliktelse till Gud och Kristi kropp.<br />
Deras synd förorenar kroppen. Deras död kanske inte är lika<br />
dramatisk som Ananias och Safiras. På den tiden ärade och<br />
försvarade Gud en ren församling, men så är det inte idag. Mycket<br />
ogräs kommer in i församlingen, precis det som Jesus sade skulle<br />
hända. ”Församling” (Gr: ekklesia = de utkallade, övers. anm)<br />
betyder ”de utkallade”. Det är inte en byggnad full med oengagerade<br />
människor. En stor fruktan kom över församlingen på Ananias tid. De<br />
såg Guds hand på hycklarna som falskeligen försökte förena sig med<br />
dem som var avskilda från världen. (11) Och stor fruktan kom<br />
över hela församlingen och över alla andra som hörde detta.<br />
Även de förlorade fruktade Gud och Hans folk. De hade tillräcklig<br />
respekt för att inte förena sig med dem utan kristen överlåtelse.<br />
(13) Av de andra vågade ingen sluta sig till dem, men folket<br />
uppskattade dem. (<strong>14</strong>) Och ännu fler kom till tro på Herren,<br />
en skara av både män och kvinnor. Församlingen kommer<br />
återigen att bli helig genom vedermödan. Gud kommer att försvara<br />
henne från de köttsliga föroreningarna. Många kommer att ansluta<br />
sig till Herren.<br />
Somliga som kom tillsammans för att äta Herrens måltid i<br />
Korint, hade inte respekt för kroppen, utan levde efter sina köttsliga<br />
begär. De åt sig mätta av brödet och drack sig druckna av vinet,<br />
medan de fattiga bröderna fick vara utan. (1 Kor.11:20-22) Paulus<br />
måste påminna dem om att detta inte bara var en ceremoni. (1<br />
Kor.11:26) Ty så ofta ni äter detta bröd och dricker av denna<br />
bägare, förkunnar (förevisar) ni Herrens död till dess han<br />
kommer. När vi äter brödet och dricker vinet, säger vi: ”Vi tar del av<br />
Jesu kropp och Jesu blod. Vi tar del av Hans död och liv”. När de<br />
påstod sig vara under denna förpliktelse, men deras giriga handlingar<br />
bevisade motsatsen, lät Gud domen falla över dem. (27) Den som<br />
därför äter brödet eller dricker Herrens bägare på ett ovärdigt<br />
sätt, han syndar mot Herrens kropp och blod. (28) Var och en<br />
skall pröva sig själv (undersöka) och så äta av brödet och<br />
dricka av bägaren. (29) Ty den som äter och dricker utan att<br />
urskilja Herrens kropp, han äter och dricker en dom över sig.<br />
(30) Därför finns det många svaga och sjuka bland er, och<br />
ganska många är insomnade. (dog) De blev tuktade och några<br />
dog. De var i sanning inget exempel på Herrens död, eftersom deras<br />
kött på ett så tydligt sätt fortfarande levde. De tog ingen hänsyn<br />
varken till Kristi kropp eller sitt eget samvete. (31) Om vi gick till<br />
rätta med oss själva, skulle vi inte bli dömda. (32) Men när vi<br />
döms fostras vi av Herren, för att vi inte skall bli fördömda<br />
tillsammans med världen. De flesta församlingar anser sjukdom<br />
112
113<br />
och dödsplågor vara från djävulen hellre än att se det som Herrens<br />
tuktan och därför har de ingen anledning att ångra sig.<br />
Gud har lika stor förmåga att försvara dem som är lydiga. Han<br />
förberedde en andlig ark i Sion, när fienden kom in som en flod och<br />
erövrade Israel och Juda. (2 Kon.18:11,12) Precis det som skedde<br />
med Noa, så undkom en kvarleva för att återbefolka Guds land. (2<br />
Kon.19:30) Och de räddade av Juda hus som blivit kvar,<br />
(kvarleva) skall på nytt skjuta rot nertill och bära frukt upptill.<br />
(31) Ty från Jerusalem skall en kvarleva gå ut, de räddade<br />
från Sions berg. HERRENS nitälskan skall göra detta. De som<br />
var i denna ark var skyddade från det framrusande flodvattnet. Det<br />
som blivit gjort, kommer att göras igen och det som hänt, kommer<br />
att hända igen. (Pred. 1:9) Historien måste upprepas, så kom in i<br />
arkens trygghet. (35) Samma natt gick HERRENS ängel ut och<br />
slog 185.000 i assyriernas läger, och när man steg upp tidigt<br />
följande morgon, se, då låg där fullt av döda kroppar. Herren<br />
dödade 185.000 som inte kände Honom. Det är inte ens lika många<br />
som i en storstad idag. Oklahoma City sörjde över 200 människor; en<br />
stad som har en befolkning på över 500.000. Vi ser detta som en<br />
fruktansvärd sak och det är det. Men Herren har rätt när Han gör<br />
detta, lika rätt som under Noas tid. De som fanns i Murrah building i<br />
Oklahoma City och de som fanns i World Trade Center Towers i New<br />
York och som förblev i Kristi ark kunde inte dö. De bytte bara<br />
adresser! Himlen är ingen dålig plats, gott folk! De människorna är<br />
lyckliga i Jesu armar. (Ps.116:15) Dyrbar i HERRENS ögon är<br />
hans frommas död. Det fanns de som undgick katastrofen fysiskt<br />
precis som de som var på Sion eller i arken. De blev varnade att inte<br />
gå dit eller lyckades fly på ett mirakulöst sätt. Detta kommer att<br />
hända för många, som inte är under förbannelsen, genom tron på<br />
löftena.<br />
Många har haft drömmar och syner om städer och nationer som<br />
blivit utsatta för ett atombombsanfall. Över sexton miljoner<br />
människor bor i New York med omnejd, för att ta ett exempel. Många<br />
kommer att en dag bli dödade i det första verkliga världskriget.<br />
(Jer.25:32) Så säger HERREN Sebaot: Se, en ofärd går ut från<br />
folk till folk och en väldig storm stiger upp från jordens<br />
yttersta ände. (33) De som på den dagen blir slagna av<br />
HERREN skall ligga från jordens ena ände till den andra. Man<br />
skall inte hålla dödsklagan efter dem, inte samla upp och<br />
begrava dem, utan de skall bli gödsel på marken. Lägg märke<br />
till att det är Gud som tar åt sig äran att rena jorden från de<br />
ogudaktiga.<br />
113
1<strong>14</strong><br />
(Upp.5:1) Och jag såg i högra handen på honom som satt<br />
på tronen en bokrulle med skrift både på insidan och utsidan,<br />
förseglad med sju sigill. (2) Och jag såg en väldig ängel som<br />
ropade med hög röst: "Vem är värdig att öppna bokrullen och<br />
bryta dess sigill?" Dessa sigill är domens sigill som kommer att<br />
utplåna den största delen av mänskligheten. (3) Men ingen i<br />
himlen eller på jorden eller under jorden kunde öppna<br />
bokrullen eller se in i den. (4) Och jag grät bittert över att det<br />
inte fanns någon som var värdig att öppna bokrullen eller se<br />
in i den. (5) Men en av de äldste sade till mig: "Gråt inte! Se,<br />
lejonet av Juda stam, Davids rotskott, har segrat, och han kan<br />
öppna bokrullen och bryta dess sju sigill."<br />
Uppenbarelseboken profeterar om domar som kommer att döda<br />
en fjärdedel av mänskligheten (Upp.6:8) och senare en tredjedel av<br />
mänskligheten (Upp.9:15,18) och ännu senare hela mänskligheten<br />
(Upp.20:7-9,15) I Uppenbarelseboken 5 grät Johannes över att ingen<br />
befanns värdig att öppna bokrullen. Sedan berättades det för honom<br />
att Jesus, Lejonet av Juda stam, hade övervunnit och befanns värdig<br />
att öppna bokrullen. Varför är det så viktigt att döda så många? Det<br />
är på grund av hur världen har behandlat Guds folk. (Upp.6:9) När<br />
Lammet bröt det femte sigillet, såg jag under altaret deras<br />
själar som hade blivit slaktade för Guds ords skull och för det<br />
vittnesbörd som de hade. (10) De ropade med hög röst:<br />
"Herre, du som är helig och sannfärdig, hur länge skall det<br />
dröja innan du dömer jordens invånare och utkräver hämnd<br />
för vårt blod?" Vid denna tid kommer jorden att bli polariserad och<br />
det kommer att bli en hämningslös förföljelse mot de kristna. De<br />
heliga själva kommer att vädja till Gud att utplåna det världsvida<br />
vilddjuret, som kommer att föra krig mot Hans folk.<br />
I 1 Samuelsboken 4 var israeliterna och filistéerna i krig. Herren<br />
visade mig att detta är en förebild på våra liv. Filistéerna<br />
representerar den köttsliga människan och israeliterna den andliga<br />
människan. Dessa två människotyper är i krig med varandra hela<br />
tiden. (Gal.5:17) Ty köttet söker det som är emot Anden och<br />
Anden söker det som är emot köttet. De två strider mot<br />
varandra för att hindra er att göra det ni vill. I 1 Samuelsboken<br />
4:11 stal filistéerna Förbundsarken. Israeliten är den rättmätige<br />
ägaren till Förbundsarken. Om vi är frälsta, finns ”Förbundsarken” i<br />
vår ande, därför att inuti vår ande finns Guds närvaro. I detta krig<br />
stal filistéerna Arken. De fem filisteiska furstarna försökte ställa<br />
Arken i var och en av de fem största städerna. I varje stad till vilken<br />
de tog Arken föll Guds förbannelse över människorna och de fick<br />
bölder och dog. När vår köttsliga människa tar Arken dit hon vill i<br />
1<strong>14</strong>
115<br />
stället för dit den andliga människan skulle ta den, så kommer Guds<br />
dom att falla över oss. Vi kan till och med dö! Detta är dödens och<br />
syndens förbannelse. (1 Sam.5:6) HERRENS hand var tung över<br />
asdoditerna. Han ställde till förödelse bland dem genom att<br />
han i Asdod och tillhörande områden slog dem med bölder. Det<br />
är Guds hand och Hans förbannelse som Han använder för att få oss<br />
att vända om från vår egen väg i stället för att följa Arken. Överallt<br />
som den köttsliga människan tog Arken, var Guds förbannelse<br />
uppenbar. ”De trolösas väg är alltid hård”<br />
(Rom.8:13) Om ni lever efter köttet kommer ni att dö.<br />
Men om ni genom Anden dödar kroppens gärningar skall ni<br />
leva. (<strong>14</strong>) Ty alla som drivs av Guds Ande är Guds söner. När<br />
Arken leder oss, är vi söner och när vi leder den utsätts vi för<br />
förbannelse. Arken ledde Israel genom öknen, precis som vi skall bli<br />
ledda genom denna världen. Gud använder både morots- och<br />
käppmetoden. De fem filisteiska furstarna representerar de fem<br />
sinnena som regerar över den köttsliga människan. När vi vandrar<br />
efter köttet, gör vi det som våra köttsliga sinnen säger i stället för att<br />
använda våra andliga sinnen. (2 Kor.5:7) Ty vi lever här i tro,<br />
utan att se. <strong>Bibeln</strong> säger att mognad är att genom övning har fått<br />
sinnet skärpt till att skilja mellan gott och ont. (Hebr.5:<strong>14</strong>) Det<br />
är det som Jesus kallar att ha ögon att se med och öron att höra<br />
med. Det finns syskon i himmelriket som är i olika åldrar. När du kom<br />
till Herren, var du så ivrig att veta mer om Honom. Det var Gud när<br />
du vaknade och Gud när du gick och la dig. Det var Gud som fanns i<br />
ditt sinne hela dagen. Har jag inte rätt? Den intensiva önskan att lära<br />
känna och tjäna Gud är aldrig menad att lämna oss. Det är att<br />
vandra efter Anden. Ditt intresse är Gud. I denna förebild fick<br />
förbannelsen över den köttsliga människan för att hon tagit över<br />
anden, till följd att filistéerna ångrade sig. (1 Sam.5:10) Då sände<br />
de Guds ark till Ekron. Men när Guds ark kom till Ekron,<br />
ropade ekroniterna: "De har flyttat Israels Guds ark till oss för<br />
att döda oss och vårt folk." (11) De sände bud och samlade<br />
alla filistéernas furstar och sade: "Sänd bort Israels Guds ark,<br />
så att den får komma tillbaka till sin plats igen och inte dödar<br />
oss och vårt folk." Ty en dödlig förvirring hade uppstått i hela<br />
staden. Guds hand låg mycket tung över den. (12) De av<br />
invånarna som inte dog blev slagna med bölder, och ropet<br />
från staden steg upp mot himlen. Notera att ”Guds hand” var<br />
emot den köttsliga människan som tog auktoriteten över Arken. Vi är<br />
Guds tempel. Vi skall inte ta Guds tempel dit Han inte vill att vi skall<br />
gå eller göra med det som vi vill. De sände tillbaka Arken med ett<br />
115
116<br />
syndoffer för de fem furstarna och de köttsliga människor som de<br />
regerade över. Då lyftes förbannelsen bort.<br />
Kommer du ihåg när vi såg hur Gud använde Satan för att få<br />
David att räkna Israel? (2 Sam.24:1) Åter upptändes<br />
HERRENS vrede mot Israel, och han uppeggade David mot<br />
dem och sade: "Gå och räkna Israel och Juda. Då bestraffades<br />
de av Gud för sin synd, som Han uppeggade David att göra. (15)<br />
HERREN sände då pest i Israel, från morgonen intill den<br />
bestämda tiden, och sjuttiotusen personer av folket dog, från<br />
Dan ända till Beer-Sheba. Kristna har trott att om man sätter en<br />
god människa till att regera över dem, så skulle det hålla dem borta<br />
från domen. När Gud blev vred över Israel, uppeggade Han David,<br />
”en man efter Sitt eget hjärta”, för att föra dem fram till platsen för<br />
domen: Gud dödade 70.000 israeliter. Det finns ingen möjlighet att<br />
isolera oss från domen om vi behöver den. Om Gud kan använda en<br />
god människa, tänk då på vad Han kan göra med det avfallna<br />
ledarskapet i församlingen nu! Ledarskapet i detta land (författaren<br />
menar USA, men det är likadant i de nordiska länderna, övers. anm)<br />
finns här för att föra oss in i straffdomen. De söver människorna med<br />
talet om framgång, att alla skall flyga iväg (Jesu tillkommelse,<br />
rapture) och en-gång-frälst-alltid-frälst läran. De är här för att hålla<br />
människorna lugna tills de ”faller över kanten” och aldrig blir Jesu<br />
lärjungar. Alla dessa som är vilseledda av dessa ledare kommer att<br />
vara utan ursäkt, därför att de hade <strong>Bok</strong>en. Om vi förtröstar på<br />
människor, är vi illa ute.<br />
Gud dömer dem som tar åt sig äran för det som Han har gjort.<br />
(Apg.12:21) På utsatt dag klädde sig Herodes i kunglig skrud<br />
och satte sig på tronen och höll ett tal till dem.<br />
(22) Då ropade folket: "En guds röst är detta, inte en<br />
människas!" (23) Genast slog en Herrens ängel honom, därför<br />
att han inte gav Gud äran, och han blev uppäten av maskar<br />
och dog. När jag mediterade över dessa versar, kom jag till den<br />
slutsatsen att våra prioriteringar är totalförvrängda. Herodes hade<br />
dödat Johannes Döparen och Jakob och nu förföljde han<br />
församlingen. Gud dödade inte Herodes på grund av dessa till synes<br />
goda skäl. Herodes dödades för att han tog åt sig den ära som<br />
rätteligen tillhörde Gud. Guds syfte blev uppfyllt genom dessa som<br />
dog och blev förföljda. Gud blir inte vred, när Hans syfte blir uppfyllt.<br />
Jesus sade att vi måste förlora våra liv, för att vinna våra liv. Detta<br />
att förlora sitt gamla liv kan vara att dö till köttet under tiden vi lever<br />
eller att dö till köttet, när vi dör den fysiska döden. (Ps.116:15)<br />
Dyrbar i HERRENS ögon är hans frommas död. Gud kommer inte<br />
att gråta över köttets död i Hans heliga. Han kommer att fröjda sig<br />
116
117<br />
över att nu ha fullkomlig gemenskap med dem i riket därför att deras<br />
kött är dött. Jesus använde uttrycket ”gå in i livet” (Matt.18:8) när<br />
det gällde de heligas död. Det är så dumt att fråga Gud när vi inte<br />
ser den stora bilden som Han gör. (Jes.57:1) Den rättfärdige går<br />
under, men ingen bryr sig om det. Fromma människor rycks<br />
bort, utan att någon inser att den rättfärdige tas bort för att<br />
slippa ondskan. (2) Han går in i friden. De som vandrar sin<br />
väg rakt fram kommer till vila på sina läger.<br />
Den viktigaste döden för oss är den köttsliga människans död,<br />
som är Guds fiende (Rom. 8:7). Den andliga människan befrias från<br />
sina bojor, när hon dör. Gud lät Herodes leva medan han korsfäste<br />
Sina heligas kött. Han dödade honom därför att han förhärligade sig<br />
själv i stället för Gud. Döden är å andra sidan fienden till den andliga<br />
människan medan vi lever. De som är födda på nytt, men vandrar<br />
efter köttet, kommer andligt sett att vara ”dubbelt döda,<br />
uppryckta med rötterna” (Jud. 1:12) Du måste födas två gånger<br />
för att dö två gånger. Dessa människor gör så att ” de själva på<br />
nytt korsfäster Guds Son” (Heb.6:6) i sitt avfall. Hur kan vi<br />
korsfästa Jesus igen? Det står ”de själva”. Inuti är den andliga<br />
människan ”Kristus i dig”. Kristus dödas i oss när vi ger liv åt den<br />
köttsliga människan genom att lyda honom. (Rom.8:13) Om ni<br />
lever efter köttet kommer ni att dö. Vilken människa (den<br />
köttsliga eller andliga) vi än lyder så kommer den att bli styrkt. Har<br />
du någon gång hört historien om den svarta och vita hunden? Om du<br />
matar den vita hunden (anden), piskar han den svarta hunden<br />
(köttet), men matar du den svarta hunden (köttet), så piskar han<br />
den vita hunden (anden).<br />
Medan Paulus predikade för landshövingen, gick en falsk profet<br />
som kallades för Elymas emot honom. (Apg.13:9) Saulus som<br />
även kallades Paulus, uppfylldes då av den helige Ande och<br />
spände ögonen i honom (10) och sade: "Du djävulens son, full<br />
av allt slags svek och bedrägeri, du fiende till allt som är rätt,<br />
skall du aldrig upphöra att förvränga Herrens raka vägar?<br />
(11) Se, nu kommer Herrens hand över dig, och du skall bli<br />
blind en tid och inte kunna se solen." I samma ögonblick föll<br />
ett totalt mörker över honom, och han gick omkring och sökte<br />
efter någon som kunde leda honom. (12) När landshövdingen<br />
såg det som hände, kom han till tro, slagen med häpnad över<br />
Herrens lära. Landshövdingen tog emot ”Herrens lära” genom att<br />
se Elymas bli slagen med blindhet för att han stod emot evangeliet.<br />
Vi får ingen undervisning från Herren, om vi tror att djävulen är<br />
ansvarig. ”Herrens hand” kom över Elymas. Denna undervisning<br />
117
118<br />
övertygade landshövdingen att inte själv stå emot evangeliet eller de<br />
som fanns under hans auktoritet och evangeliet hade framgång.<br />
Vem gör människor stumma eller döva eller blinda? Gud valde<br />
ut Mose som enligt hans egen uppfattning inte var en talför man.<br />
Men Gud försäkrade honom att det var Han som hade skapat hans<br />
mun och att Han skulle se till att det fungerade. (2 Mos.4:11)<br />
HERREN sade till honom: "Vem har gett människan munnen<br />
och vem gör henne stum eller döv, seende eller blind? Är det<br />
inte jag, HERREN? Gud tar åt sig äran att göra människor stumma,<br />
döva, seende och blinda. Om vi håller till en stund i dessa<br />
skriftställen, så slutar det med att vi inte bara har en annorlunda<br />
Gud, utan att det också är nödvändigt att frukta Honom. Om man<br />
tänker på det sättet, blir Guds folk mer hårdnackade eller förhärdade<br />
mot Guds tuktan. Slutligen ruinerar falska lärare och förbannelsen<br />
deras liv.<br />
Om du eller någon du känner har en av dessa defekter och<br />
frestas att bli arg på Gud på grund av denna uppenbarelse, så kom<br />
ihåg att för dem som älskar Gud samverkar allt till det bästa. Vi har<br />
alla saker vi måste övervinna; dessa saker kan göra oss både<br />
ödmjuka och starka. Vissa har andliga svårigheter medan andra har<br />
fysiska svårigheter. Muskler får styrka genom motstånd. Genom att<br />
övervinna dessa förbannelser i tro kommer de att göra oss starka. Vi<br />
måste övervinna tanken på att det är Guds vilja att behålla dessa<br />
defekter. Gud skapade Moses mun och Han kunde få den att tala.<br />
(Ps.34:20) Den rättfärdige måste lida mycket, men HERREN<br />
räddar honom ur allt. Vi måste ha samma Jesus som vi ser i Ordet.<br />
(Heb.13:8) Jesus Kristus är densamme i går och i dag och i<br />
evighet. Jesus helade dessa defekter i evangelierna och Han helar<br />
dem idag. Min fru och jag blev båda helade från defekter i våra ögon.<br />
Åtskilliga i vår församling bär inte längre glasögon.<br />
(3 Mos.<strong>14</strong>:33) HERREN sade till Mose och Aron: (34) När<br />
ni kommer in i Kanaans land, som jag ger er till arvedel, och<br />
jag låter något hus i landet ni får till arvedel bli angripet av<br />
spetälska, (35) skall husets ägare anmäla det för prästen och<br />
säga: "Det ser ut som om mitt hus är angripet av spetälska." I<br />
3 Moseboken <strong>14</strong>:49-53 gjordes ett försoningsoffer för det spetälska<br />
huset, som är samma försoningsoffer som utfördes för en människa<br />
med spetälska enligt 3 Moseboken <strong>14</strong>:4-7. Det låter oss förstå att<br />
huset symboliserar den naturliga människan som vi bor i. Skriften lär<br />
oss på andra ställen att människor behöver försoning eller ett<br />
täckelse över synden, som symboliseras av spetälska. Spetälskan<br />
förstör en människa lika mycket som synden. Husets ägare var<br />
tvungen att tillkalla en präst för att inspektera huset. De infekterade<br />
118
119<br />
stenarna togs bort och blev kastade på en oren plats utanför staden.<br />
Nya stenar sattes in och hela huset skrapades och rappades<br />
(versarna 40-42). Huset inspekterades sedan på nytt. Om spetälskan<br />
hade spritt sig ändå, revs slutligen huset ner och alla stenarna blev<br />
bortkastade (vers 45). Låter det som någonting Gud skulle kunna<br />
göra med de trolösa som har tagits över av synden? Först måste vi<br />
bekänna synden i vårt hus och ta itu med den. Sedan behöver de<br />
dåliga stenarna bli ersatta med de nya stenarna. Slutligen skrapades<br />
putsen bort både på in- och utsidan för att vara säker på att det inte<br />
fanns något spår kvar av spetälska. Vi behöver göra likadant. (2<br />
Kor.7:1) Då vi alltså har dessa löften, mina älskade, så låt oss<br />
rena oss från all besmittelse från kött och ande och i<br />
gudsfruktan fullborda vår helgelse.<br />
Syndens skrapavfall blev bortkastat på en oren plats utanför<br />
staden. Prästen inspekterade senare huset på nytt igen och fann<br />
spetälska (synd) i hela huset. Det enda sättet att bli av spetälskan<br />
(synden) helt och hållet var att förstöra hela huset och slänga<br />
resterna på en oren plats utanför staden. Några självklara versar<br />
kom till mig. (Upp.22:<strong>14</strong>) Saliga är de som tvättar sina kläder.<br />
De skall få rätt till livets träd och få komma in i staden genom<br />
dess portar. (15) Men utanför är hundarna och trollkarlarna,<br />
de otuktiga och mördarna, avgudadyrkarna och alla som<br />
älskar lögn och far med osanning. (Matt.7:26) Men den som<br />
hör dessa mina ord och inte handlar efter dem, han liknar en<br />
dåre som byggde sitt hus på sanden. (27) Regnet öste ner,<br />
störtfloden kom och vindarna blåste och slog mot det huset,<br />
och det föll samman, och dess fall var stort." Detta är Guds plan<br />
att pröva vem som kommer att bli räknad som värdig riket. De som<br />
helt och fullt tror på Ordet kommer att använda det för att bli<br />
helgade och kommer att hålla Hans befallningar.<br />
(Matt.13:37) Han svarade: "Den som sår den goda säden<br />
är Människosonen. (38) Åkern är världen. Den goda säden är<br />
rikets barn, ogräset är den ondes barn. Vi liknas vid säd som sås<br />
i världen. Denna jordens mylla representerar förruttnelse och ändå är<br />
det Jesu omsorgsfullt plöjda mylla som är skapad för att döda<br />
sädeskornets skal så att livet inuti kan komma fram. All mylla är<br />
involverad i Guds plan, inklusive de ogudaktiga. De som förolämpar<br />
oss och förföljer oss är en del av denna mylla. Även människor som<br />
avfaller är en del av Guds plan, därför att de är exempel och utgör en<br />
varning för de rättfärdiga.<br />
(Klag.3:25) HERREN är god mot dem som väntar på<br />
honom, mot den själ som söker honom. (26) Det är gott att i<br />
stillhet hoppas på hjälp från HERREN. Vi borde tålmodigt vänta<br />
119
120<br />
under många kritiska situationers mylla, för den tid kommer när<br />
Herren kommer att rädda oss, om vi vandrar i tro. (27) Det är gott<br />
för en man att bära ett ok i sin ungdom. När vi är unga i Herren,<br />
tenderar vi att handla mera impulsivt i stället för att tålmodigt utstå<br />
okets börda av förruttnelsens mylla runt omkring oss. (28) Må han<br />
sitta ensam och tyst, när han lägger bördor på honom. Låt oss<br />
inte kämpa med myllan. Gud har satt en ok på oss för att säden skall<br />
bära frukt. (29) Må han sänka sin mun i stoftet; kanske finns<br />
det ännu hopp. Låt oss tala ödmjukt med andra ord, så att det<br />
kanske finns hopp om befrielse från förruttnelsens ok runt omkring<br />
oss. (30) Må han vända kinden till åt den som slår honom och<br />
låta sig mättas med smälek. Många samarbetar inte med Guds<br />
plan; de är olydiga mot Guds befallningar ”stå inte emot någon<br />
som är ond” och ”vänd den andra kinden till”.<br />
Detta är en del av Guds plan, att ödmjuka oss och korsfästa den<br />
gamla naturen i oss. Detta är en del av oket. (31) Ty Herren<br />
förkastar inte för evigt. Det finns tider när det tycks som om<br />
Herren har glömt oss. Ja, men vi vill inte att Han skall gräva upp oss<br />
förrän vi skjuter skott.<br />
(Klag.3:32) Om han än bedrövar, förbarmar han sig efter<br />
sin stora nåd. (33) Ty det är inte av hjärtat han plågar eller<br />
bedrövar människors barn. Gud finner inget behag i att döma de<br />
ogudaktiga eller att tukta sina barn. Gud gör många saker som<br />
smärtar Honom, men Han gör dem för att nå fram till det nödvändiga<br />
slutet. När vi ser att Gud tar åt sig äran för alla dessa saker, tänk då<br />
inte att Gud är hård. Om vi gör det, är det för att vår förståelse ännu<br />
inte är fullständig.<br />
Han har inget behag i att skapa de ogudaktiga eller att<br />
tillintetgöra dem, men Han tar åt sig äran för båda delarna.<br />
(Ords.16:4) Herren har gjort var sak för sitt särskilda syfte,<br />
även den ogudaktige för olyckans dag. De ogudaktiga är<br />
nödvändiga exempel på Guds rättfärdiga dom och för att tukta de<br />
utvalda ”på ondskans dag”. För Gud är det lilla antalet rättfärdiga<br />
mycket mer värt än en hel värld full med ogudaktiga. <strong>Bibeln</strong> säger att<br />
”De ogudaktiga är en lösen för de rättfärdiga”. En lösen är det<br />
pris man måste betala för någons frihet. Gud har bestämt att<br />
skapelsen av de ogudaktiga är det pris som måste betalas för att föra<br />
de rättfärdiga ut ur fångenskapen. (Matt.24:9) Då skall man<br />
utlämna er till att misshandlas och dödas och ni kommer att<br />
bli hatade av alla folk för mitt namns skull. Vi blir hatade så att<br />
Herrens namn (grek. ”karaktär och auktoritet”) måtte bli uppenbarat<br />
i oss. Detta är exakt det som Gud gjorde mot egyptiernas hjärtan för<br />
att skilja Israel från dem. (Ps.105:25) Han förvandlade deras<br />
120
121<br />
hjärtan, så att de hatade hans folk och handlade svekfullt mot<br />
hans tjänare. Gud vill vara orsak till att världen hatar oss för ”hans<br />
namns skull”. Guds natur är uppenbarad i dem som är skilda från<br />
världen genom vedermödan. När han är färdig med detta verk i vårt<br />
liv, befriar Han oss. (Ps.106:10) Han frälste dem från sina<br />
motståndares hand och återlöste dem från fiendens hand.<br />
(Job 5:17) Se, salig är den människa som Gud agar,<br />
förkasta inte den Allsmäktiges tuktan. (18) Ty han sargar och<br />
han förbinder, han slår och hans händer helar. Vår Gud är<br />
suverän, intimt förbunden med vår fostran. Han har inte lämnat oss<br />
till ondskans ”fria vilja”. Han ser till att allting samverkar till det bästa<br />
för oss. Han tillrättavisar oss genom att ge oss sår eller för att göra<br />
oss ömma och detta kommer från hans älskande händer och efter att<br />
ha blivit tillrättavisade kommer Han att förbinda våra sår och hela<br />
oss. Lycklig är den människa som får en lätt tillrättavisning genom<br />
Guds Ord i stället för genom tuktan. (Ords.29:19) Blott ord<br />
fostrar ingen slav, trots att han förstår fogar han sig inte. De<br />
dåraktiga kommer inte att bli tillrättavisade och de kommer att<br />
fortsätta att bringa fördärv över sig själva. Gud måste vända oss om<br />
under våra korta liv, innan vi ödelägger oss själva och andra. På<br />
grund av brist på ånger måste många sorgligt nog tas bort. Gud<br />
sände förbannelsen och Gud sände Jesus för att befria oss från den.<br />
Detta är den älskande Faderns två händer. (Ps.90:3) Du låter<br />
människorna vända åter till stoft, du säger: ”Vänd åter, ni<br />
människors barn!”<br />
Många församlingar undervisar att Gud använder sår och domar<br />
för att göra människor ödmjuka, men där tar det stopp. De lämnar<br />
den stackars tuktade personen utan hopp om befrielse. Vilken far<br />
tuktar sitt barn utan att sluta? Och om han gör det, är det för att det<br />
inte finns någon ånger. (Ps.34:18) När de rättfärdiga ropar hör<br />
Herren, Han räddar dem ur all nöd. (19) Herren är nära dem<br />
som har ett förkrossat hjärta och frälsar dem som har en<br />
bedrövad ande. (20) Den rättfärdige måste lida mycket, men<br />
Herren räddar honom ur allt. Om vi tror att Herren befriar oss<br />
från alla problem, är vi i detta hänseende rättfärdiggjorda och<br />
förklarade rättfärdiga.<br />
Rättfärdiggörelse eller rättfärdighet är genom tro. (Rom.4:3)<br />
Ty vad säger Skriften? Abraham trodde Gud och det räknades<br />
honom till rättfärdighet. Abraham trodde att Gud skulle ge honom<br />
en son. Hade det något med frälsning att göra? Nej! Gud kallade<br />
honom rättfärdig därför att han trodde på Hans löfte. Så var det. Gud<br />
rättfärdigar eller räknar oss som rättfärdiga för att vi tror på Hans<br />
löften. Människor har bundit denna rättfärdiggörelse bara till den<br />
121
122<br />
initiala frälsningen hellre än till den fortsatta befrielsen av vår själ<br />
från tankar som förstör. Vi behöver bli rättfärdiggjorda inom alla<br />
områden i vårt liv, vilket är just det som löftena omfattar.<br />
Rättfärdiggörelse när det gäller ett löfte är nödvändigt för att det<br />
skall infrias. (Rom.4:18) Där allt hopp var ute, trodde han och<br />
hoppades han att han skulle bli fader till många folk….<br />
(20) Han tvivlade inte i otro på Guds löfte utan blev i stället<br />
starkare i tron och Gud gav honom äran. (21) Han var<br />
övertygad om att vad Gud lovat, det var han också mäktig att<br />
hålla. (22) Därför ”räknades det honom till rättfärdighet”. Vad<br />
Gud hade lovat, det trodde Abraham och blev berättigad till det han<br />
trodde. Gud talade genom Elisabet till Maria.<br />
(Luk.1:45) Salig är du som trodde, ty det som Herren sagt<br />
till dig skall gå i uppfyllelse. Inget av löftena kommer att gå i<br />
uppfyllelse om vi inte tror på dem. Rättfärdiggörelsen måste komma<br />
först. (Rom.5:1) Då vi alltså har förklarats rättfärdiga av tro,<br />
har vi frid med Gud genom vår Herre Jesus Kristus. (2) Genom<br />
honom har vi också tillträde till den nåd som vi nu står i, och<br />
vi jublar i hoppet om Guds härlighet. <strong>Tro</strong>n på löftena ger oss<br />
tillträde till nåd för frälsning, helande, försörjning eller befrielse från<br />
förbannelsen. Närhelst vi står i nåden, är vi där för att vi har blivit<br />
rättfärdiga genom vår tro. När vi är överens med Guds Ord, även<br />
innan vi ser att det händer, kallar Gud oss för rättfärdiggjorda eller<br />
rättfärdiga och vi får de rättfärdigas välsignelse. (Gal.3:13) Kristus<br />
friköpte oss från lagens förbannelse, när han blev en<br />
förbannelse i vårt ställe. Det står skrivet: ”Förbannad är var<br />
och en som är upphängd på trä.” (<strong>14</strong>) Vi friköptes, för att den<br />
välsignelse Abraham fått skulle i Jesus Kristus komma till<br />
hedningarna och för att vi genom tron skulle få den utlovade<br />
Anden. Det ärar inte Gud, när vi bär den förbannelse som Han säger<br />
blev lagd på Jesus. Det förargar Gud att många på ett självrättfärdigt<br />
sätt bär en förbannelse på grund av falsk ödmjukhet; Jesus utstod då<br />
deras förbannelse i onödan. De som har sann ödmjukhet, tror på<br />
löftena.<br />
(2 Mos.15:26) Han sade: ”Om du hör Herrens, din Guds,<br />
röst och noga lyssnar till Hans bud och håller alla Hans<br />
stadgar, så skall jag inte lägga på dig någon av de sjukdomar<br />
som jag lade på egyptierna, ty jag är Herren, din läkare.<br />
Förutsättningen för gudomlig hälsa är att vara ödmjuk inför Guds<br />
Ord. Gud tar åt sig äran för de plågor egyptierna får och även de som<br />
israeliterna får. Ändå säger stora delar av kristenheten att sjukdom<br />
inte kommer från Gud. De har en Gud som bara har en hand,<br />
välsignelsens hand. De resonerar som så att ”Jesus gick omkring<br />
122
123<br />
och gjorde gott och botade alla som var i djävulens våld, ty<br />
Gud var med honom” (Apg.10:38), vilket är sant. Djävulen har en<br />
laglig rätt att förtrycka syndaren och de kristna som inte tror, men<br />
Jesus har en laglig rätt att befria den troende som ångrar sig.<br />
Förbannelsen är till för att motivera oss att lyssna till Guds Ord och<br />
att lyda befallningarna. Vi kan inte välja och vraka bland<br />
bibelversarna om vi vill ha sanningen. Vi behöver tro dem allihop och<br />
passa ihop dem.<br />
Gud delar med oss vad det innebär att var en god Fader. Hans<br />
tuffa sätt att älska, för med sig smärta för köttet, vilket får oss<br />
beräkna kostnaden innan det är för sent. (Ords.22:15) Oförstånd<br />
vidlåder barnets hjärta, fostrans ris driver det bort.<br />
(Ords.13:24) Den som spar riset hatar sin son, den som älskar<br />
honom fostrar honom i tid. (Ords.23:<strong>14</strong>) När du slår honom<br />
med riset räddar du hans själ från dödsriket. ”Han” i versen<br />
(Ords. 13:24) kan vara Gud eller vi. Den som undviker att tukta sina<br />
barn ”hatar” dem. Den tuktande förbannelsen är Guds kärlek till<br />
oss. När vi är köttsliga, blir vi inte motiverade av kärlek och när vi är<br />
okunniga blir vi inte motiverade av fruktan. Om smärta är det enda<br />
som kan motivera oss att sluta synda och börja tro, så är det det<br />
som är nödvändigt, om man har i beaktande att alternativet är<br />
fördömelse.<br />
När Jesus fick hör att Lasarus hade dött, sade han ”Denna<br />
sjukdom skall inte sluta med döden. Den är till Guds ära, så<br />
att Guds Son blir förhärligad genom den. (Joh. 11:4) Gud gör<br />
alltid saker för mer en orsaks skull. Det primära syftet med<br />
Lasarus´död var att ”förhärliga Gud”, så att man fick se Guds<br />
gärningar. Vi ser det rätta syftet mitt framför näsan på oss, men Gud<br />
har andra, högre motiv. (Joh.9:1) När Jesu kom gående fick han<br />
se en man som var blind från födelsen. (2) Hans lärjungar<br />
frågade: ”Rabbi, vem har syndat, han själv eller hans<br />
föräldrar, eftersom han föddes blind?” De misstänkte en speciell<br />
synd som dessa människor hade gjort, som orsakade att denne man<br />
föddes blind. Vet du vad de religiösa ledarna sade till denne man<br />
efter det att han hade blivit helad? (34) De svarade: ”Du är helt<br />
och hållet född i synd, och du undervisar oss!” <strong>Tro</strong>dde de att<br />
bara för att de var fariséer och sadducceér, så var de inte födda i<br />
synd? Nej, så arroganta var de inte.<br />
Vad var det som var annorlunda med denne man som<br />
föranledde dem att säga: ”Du är helt och hållet född i synd”?<br />
Paulus skriver ”Alla har syndat och är i saknad av härligheten<br />
från Gud.” <strong>Tro</strong>r du att det skulle kunna ha någonting att göra med<br />
en synd som de visste var vanlig när någon föddes blind? Det skulle<br />
123
124<br />
kunna vara så att de trodde att det var en könssjukdom som<br />
orsakade blindheten, eftersom det var vanligt. Så här står det i<br />
Zondervan Encyclopedia of the Bible: ”Blindhet vid födseln, som det<br />
talas om i <strong>Bibeln</strong>, orsakades förmodligen av opthalmia neonatorum<br />
(ögongonorré). Detta har varit det huvudsakliga skälet till infantil<br />
blindhet i hundratals år.” Lyssna på vad Jesus sa: (3) ”Det är<br />
varken han eller hans föräldrar som har syndat, utan detta har<br />
skett för att Guds gärningar skulle uppenbaras på honom.”<br />
Jesus sade inte att denne man eller hans föräldrar var den första<br />
syndfria familjen på jorden, för ”ingen rättfärdig finns, inte en<br />
enda.” Guds primära skäl för att mannen var blind var inte på grund<br />
av hans synder, utan för att människorna skulle se Guds under.<br />
Jesus befallde en lam man att ta upp sin säng och gå.<br />
(Joh.5:<strong>14</strong>) Senare träffade Jesus honom på tempelplatsen och<br />
sade till honom: "Se, du har blivit frisk. Synda inte mer, så att<br />
inte något värre drabbar dig." Det låter ju som Jesus trodde att<br />
den sjukdomen eller förbannelsen skulle drabba dig om du inte hade<br />
någon synd. Hur kan syndens förbannelse (5 Mos.28) drabba<br />
en människa som inte är någon syndare?<br />
Somliga skulle kunna säga emot genom att ta Job som ett<br />
exempel. Han hade väl inte syndat eftersom Gud kallade honom<br />
”[en] from och rättsinnig, ingen som så fruktar Gud och<br />
undviker det onda." (Job 1:8) Job förnekade också att han var<br />
skyldig till någon utvärtes omoralisk handling, vilket var sant. Hans<br />
tre vänner hade fel när de anklagade honom, ”därför att de inte<br />
fann något svar och ändå dömde Job skyldig (Job 32:3) Gud<br />
tillrättavisade dem för att de inte talade sanning och befallde dem att<br />
offra (Job 42:7-9)<br />
Den fjärde mannen, Elihu, talade till Job i sex kapitel och blev<br />
aldrig tillrättavisad av Gud (Job 32-27). Hans bedömning av Job var<br />
att därför att denne menade sig ha rätt mot Gud (Job 32:2)<br />
Gud själv höll med om detta när Han talade med Job. (Job 40:3)<br />
Vill du göra min rätt om intet, vill du döma mig skyldig för att<br />
själv stå rättfärdig? Gud tillrättavisade Job i fyra kapitel (Job 38-<br />
41), ”eftersom han i sina egna ögon var rättfärdig” (32:1).<br />
Hur rimmar Jobs självrättfärdighet med Guds första omdöme<br />
om honom som en rättskaffens man? I tro talade Gud om Job på<br />
grund av den oförvitliga ställning han uppnått genom blodsoffer.<br />
(Rom.4:17) …[Gud] som gör de döda levande och kallar på<br />
det som inte är, som om det vore till. Han som från början<br />
förkunnar vad som skall komma (Jes.46:10) Gud talar tro om oss<br />
som Sitt sätt att skapa. När vi vandrar i det ljus vi har, kallar Gud oss<br />
rättfärdiga på grund av Jesu blod. Job vandrade i det ljus han hade;<br />
124
125<br />
det som han inte visste var under blodet. Genom nöd avslöjar Gud<br />
fula saker om oss själva som vi inte visste fanns. När vi bekänner och<br />
avstår från dem, renas vi och vi kan fortsätta att stå upprätta med<br />
Honom (1 Joh.1-7-9) Job befriades från sin natur genom tuktan.<br />
Guds syfte med att använda förbannelsen som tuktan är att<br />
förhärliga oss i Sina ögon.<br />
Gud använder förbannelsen för att förhärliga Sig själv och Hans Son i<br />
våra ögon. Jesus dröjde två dagar, när det berättades för Honom att<br />
Lasarus var sjuk. (Joh.11:4) Jesus hörde det och sade: "Denna<br />
sjukdom skall inte sluta med döden. Den är till Guds ära, så<br />
att Guds Son blir förhärligad genom den." (6) När Jesus nu<br />
hörde att Lasarus var sjuk, stannade han två dagar där han<br />
befann sig. Jesus anlände sent (Joh.11:39) för att utföra Guds<br />
syfte. (Joh.11:40) "Har jag inte sagt dig att om du tror, skall<br />
du få se Guds härlighet?" Undret förhärligade Gud, som förde<br />
med sig att många började tro på Jesus (Joh.11:43-45).<br />
125
126<br />
Kapitel 9<br />
Guds suveränitet över tecken, slump och bekräftelser<br />
Fariséerna och sadducéerna kom fram och ville snärja<br />
Jesus och begärde att han skulle visa dem ett tecken från<br />
himlen. (2) Men han svarade dem: "På kvällen säger ni: Det<br />
blir vackert väder, för himlen är röd, (3) och på morgonen: I<br />
dag blir det oväder, för himlen är röd och mulen. Himlens<br />
utseende förstår ni att tyda, men tidernas tecken kan ni inte<br />
tyda. (4) Ett ont och trolöst släkte begär ett tecken, men det<br />
skall inte få något annat tecken än Jonas tecken." (Matt.16:1-<br />
4)<br />
En rätt stor del av kristenheten tror att det är fel att begära<br />
tecken av Gud. Orsaken är att de inte själva tror på tecken. I Matteus<br />
16:1-4 ger Jesus inte svar åt vem som helst, utan åt ett ”ont och<br />
trolöst släkte”. De såg de tecken och under Han gjorde och ändå<br />
ville de ha ett annat tecken som visade att Han var den Han sade att<br />
Han var. Så han gav dem Jonas tecken. Vilket tecken skulle<br />
överhuvudtaget ha tillfredsställt dem? De tillrättavisade Jesus och<br />
påstod att Hans tecken var av Beelsebul. Samma sorts människor<br />
säger likadant ännu idag. Den blinde mannen som inte hade någon<br />
doktorsgrad, men som hade blivit helad av Jesus, gav dem ett<br />
förnuftigt svar. (Joh.9:30) ... Han svarade: "Ja, det är det som<br />
är så märkligt. Ni vet inte varifrån han är, och han har öppnat<br />
mina ögon! (31) Vi vet att Gud inte lyssnar till syndare, men<br />
om någon är gudfruktig och gör hans vilja, då lyssnar han till<br />
honom. (32) Aldrig någonsin har man hört att någon har<br />
öppnat ögonen på en som var född blind. (33) Om den<br />
mannen inte vore från Gud, kunde han ingenting göra." (34)<br />
De svarade: "Du är helt och hållet född i synd, och du<br />
undervisar oss!" Och de drev bort honom. På samma sätt är det<br />
med de tecken som Jesus gör idag genom sina lärjungar! Enligt<br />
denna berättelse så gör lydiga – av Gud sända - tjänare under.<br />
Uppriktiga hjärtan överallt inser att tecken är från Gud för att<br />
bekräfta Hans sanna Ord. (Joh.3:1) Bland fariséerna fanns en<br />
man som hette Nikodemus, en av judarnas rådsherrar. (2)<br />
Han kom till Jesus om natten och sade: "Rabbi, vi vet att det<br />
är från Gud du har kommit som lärare, ty ingen kan göra<br />
sådana tecken som du gör, om inte Gud är med<br />
honom."Nikodemus erkände att tecknen i form av helanden,<br />
befrielser, försörjning och mirakler som Jesus gjorde bevisade att<br />
Han kom från Gud. Då Jesus skulle lämna dem sade han till<br />
126
127<br />
lärjungarna hur de skulle identifiera dem som trodde på evangeliet.<br />
(Mark.16:15) Och han sade till dem: "Gå ut i hela världen och<br />
predika evangelium för hela skapelsen. (16) Den som tror och<br />
blir döpt skall bli frälst, men den som inte tror skall bli<br />
fördömd. (17) Tecken skall följa dem som tror detta. I mitt<br />
namn skall de driva ut onda andar. De skall tala med nya<br />
tungor. (18) De skall ta ormar i händerna, och om de dricker<br />
något dödligt gift skall det inte skada dem. De skall lägga<br />
händerna på sjuka, och de skall bli friska." Observera att Jesus<br />
inte talade om lärjungarnas tecken i första hand, utan snarare om<br />
tecken gjorda av dem som skulle komma till tro på deras vittnesbörd.<br />
Det var först senare som Han talade om de tecken som hade gjorts<br />
av Hans första lärjungar. (20) Och de gick ut och predikade<br />
överallt, och Herren verkade tillsammans med dem och<br />
bekräftade ordet genom de tecken som åtföljde det. Eftersom<br />
många inte har någon erfarenhet av att deras ord har blivit<br />
bekräftade genom tecken, så tenderar dessa att ändra Jesu lära till<br />
ett modernt evangelium, som bekräftar att deras nya metoder är<br />
sanna. (Hebr.13:8) Jesus Kristus är densamme i går och i dag<br />
och i evighet. Gud bekräftar ännu sitt Ord genom tecken gjorda av<br />
dem som tror det sanna evangeliet. Om vi ändrar Ordet, så kommer<br />
vi inte att få se några tecken eftersom Gud bekräftar sitt Ord, inte<br />
vårt. Jesus är den ende som kan ge oss kriteriet på en troende.<br />
(Joh.<strong>14</strong>:12) ... Den som tror på mig skall utföra de gärningar<br />
som jag gör, och större än dessa skall han göra, ty jag går till<br />
Fadern. Det enda kriteriet för att tecken skall ske, är att verkligen<br />
tro på <strong>Bibeln</strong>s Jesus.<br />
En del som tar avstånd från den övernaturliga delen av<br />
lärjungaskapet, tar också avstånd från tecken. (Jes.7:10) HERREN<br />
talade åter till Ahas och sade: (11) "Begär ett tecken från<br />
HERREN, din Gud. Begär det nerifrån djupet eller uppifrån<br />
höjden." (12) Men Ahas svarade: "Jag vill inte begära något,<br />
jag vill inte fresta HERREN." (13) Då sade Jesaja: "Lyssna nu,<br />
ni av Davids hus: Är det inte nog att ni vill trötta ut<br />
människor? Vill ni också trötta ut min Gud? (<strong>14</strong>) Därför skall<br />
Herren själv ge er ett tecken: Se, jungfrun skall bli havande<br />
och föda en son och hon skall ge honom namnet Immanuel.<br />
Den onde Ahas ursäkt för olydnad mot Herren angående ett tecken<br />
var att han inte ville fresta Herren. Låter det befängt? Inte mer än<br />
idag! Det finns de som säger att du inte ska be Herren om ett tecken<br />
eftersom det kan ”trötta ut [min] Gud.” Genom hela <strong>Bibeln</strong> begär<br />
människor tecken av Gud och får dem. Gud vill att vi ska ha rätt<br />
direktiv och att vi ska bekräfta Hans ord för dem som hör på oss.<br />
127
128<br />
Jag vill tala mera om tecken genom helanden, befrielser,<br />
mirakler och försörjning i ett senare kapitel. Just nu skulle jag vilja ta<br />
upp tecken i form av kunskap, visdom, varning och direktiv för oss. I<br />
Apostlagärningarna 2:17 berättas det att i de sista dagarna ska Guds<br />
Ande ge profetior, drömmar och visioner. Job 33:<strong>14</strong>-18 säger att Gud<br />
talar genom drömmar och visioner till människor med öppna öron;<br />
bekräftar instruktioner de fått; drar dem bort från felaktiga syften;<br />
befriar dem från högmod; bevarar deras själar från helvetet och<br />
förhindrar dem från att förgås genom svärd, men de bryr sig inte om<br />
det. I hög grad ignoreras dessa tecken och bekräftelser även idag.<br />
Ibland är drömmar och visioner bokstavliga. Ibland är de liknelser<br />
som behöver tydas i ljuset av Skriften. Josef, Daniel och Jakob, för<br />
att nämna några få, var goda exempel på män som Gud använde för<br />
att tyda dessa tecken.<br />
Det finns fem tecken som getts genom drömmar i Matteus 1 och<br />
2 där Gud talade för att ge visdom, direktiv, varningar och för att<br />
fullborda en profetia. En ängel berättade för Josef i en dröm att inte<br />
vara rädd för att ta Maria till hustru. Tecknet i form av en stjärna<br />
ledde de vise männen till Jesus. De varnades sedan i en dröm att inte<br />
återvända till Herodes som ville veta var Jesus fanns, så att han<br />
kunde döda Honom. Josef blev efter det varnad av en ängel i en<br />
dröm att ta med sig Jesus och fly till Egypten. Senare berättade en<br />
ängel i en dröm var han skulle bosätta sig, för att den profetia skulle<br />
fullbordas där Jesus kallas för nasaré.<br />
Nya Testamentet är fyllt med denna typ av tecken och<br />
lärjungarna agerade på dem som direktiv från Gud. (Apg.16:9) På<br />
natten såg Paulus en syn. En man från Makedonien stod där<br />
och bad honom: "Kom över till Makedonien och hjälp oss!"<br />
(10) När han hade sett denna syn, försökte vi genast ta oss<br />
till Makedonien, eftersom vi förstod att Gud hade kallat oss att<br />
predika evangeliet för dem. Lärjungarna såg i en syn då de var<br />
uppe på berget hur Jesus blev förhärligad. Sakarias såg Gabriel i en<br />
syn. Änglar uppenbarade sig för kvinnorna i en syn och sade till dem<br />
att Jesus levde. Paulus blev ledd till Herren genom en syn (liksom<br />
många i våra dagar). En syn ledde Ananias till Paulus för att hela<br />
honom och fylla honom med den Helige Ande. I en syn såg Paulus att<br />
Ananias kom till honom. En ängel uppenbarade sig för Kornelius i en<br />
syn och sände honom till Petrus för att han skulle få undervisning om<br />
frälsningen. Under tiden fick Petrus en syn som han tolkade som att<br />
hedningarna kunde bli frälsta. Herren tröstade Paulus i en syn som<br />
uppmanade honom att inte frukta utan predika frimodigt, eftersom<br />
resultatet skulle bli att många skulle komma till tro. Johannes fick en<br />
syn om att en väckelse var på väg.<br />
128
129<br />
Då jag var en mycket ung lärjunge, ställde jag en fråga till<br />
Herren om olika syn på uppryckandet. Jag var i mitt vardagsrum med<br />
Skriften framför mig och bad till Gud om förståelse. Jag hade<br />
problem med att passa ihop olika bibelställen som tycktes vara olika,<br />
fastän de behandlade samma sak. Plötsligt genomströmmades jag av<br />
förståelse, vilket jag senare fick veta var kunskapens ord. Alla<br />
bibelställen passade plötsligt ihop med varandra. Jag hoppade upp<br />
och rusade ut i köket, ivrig att berätta för min fru om vad som hänt.<br />
Jag hade aldrig tidigare fått en sådan övernaturlig uppenbarelse, så<br />
därför bad jag att Herren skulle ge mig ett tecken. Det tecken jag<br />
bad om var att Han skulle sända någon som skulle berätta exakt<br />
samma sak som Han hade visat mig.<br />
I en veckas tid berättade jag för mina vänner i den lokala<br />
församlingen om min uppenbarelse. Jag fick höra mer än en gång att<br />
jag hade missat Gud. Sedan dök en pastor upp på ett<br />
skolevenemang, som församlingen hade på en fredagskväll. Några av<br />
de mera ”mogna” bröderna tog pastorn åt sidan och försökte<br />
omvända honom till deras tänkesätt. Jag gick hem därifrån den<br />
kvällen utan att veta vad som hade hänt, men blev senare kontaktad<br />
av bröderna som berättade, att denne pastor hade sagt dem exakt<br />
samma sak som jag hade försökt säga dem.<br />
Jag bjöd hem pastorn (jag fick reda på att han heter Bolivar)<br />
tillsammans med några av bröderna. Då Bolivar hörde mitt namn,<br />
blev han ivrig att berätta hur han hade hittat fram till vår församling.<br />
Då han var i Opelousas i Louisiana fick han en vision, där han såg en<br />
vägskylt på Route 61. På skylten stod det: ”Tre mil till tre 'L:s'.” Han<br />
fann Route 61 på en karta och följde den till Baton Rouge där jag<br />
bodde, men han förstod ännu inte visionens innebörd. Han tittade i<br />
telefonkatalogen för att hitta en församling som han kunde besöka.<br />
Fastän vår församling var hans sista alternativ på grund av den<br />
trångsynta sekterianismen som rådde där, så kände han sig manad<br />
att gå dit. I vår stad finns det många kyrkor, men han hittade ändå<br />
dit denna fredagskväll. Efter att han fått reda på att mitt namn var<br />
Eells (ibland uttalat som ”L:s”) och att vi var tre i vår familj då,<br />
beslöt han att han skulle kontrollera bilens trippmätare. Han<br />
upptäckte att det var exakt tre mil från Route 61 till min uppfart! En<br />
suverän Gud kan få dig vart Han än vill ha dig. Bolivar delade samma<br />
uppenbarelse som Herren hade gett mig en vecka tidigare. Observera<br />
att bekräftelsen gavs genom ett bokstavligt tecken.<br />
Det fanns tre bröder på bibelstudiet den dagen som sökte efter<br />
en bekräftelse på var sin uppenbarelse, mig själv inräknad. Don<br />
Robertson, en nära vän från min ungdom och den som en gång hade<br />
vittnat för mig, var där. Han fick en vision några år innan, där han<br />
129
130<br />
såg en mörkhyad man, klädd på ett speciellt sätt, som satt framför<br />
honom och berättade sanningen om uppryckandet för honom. Då han<br />
kom in den dagen så kände han igen Bolivar som den mannen. Han<br />
var dessutom klädd exakt så som i hans syn. Herren sa: ”Där är han,<br />
sitt ner och lyssna.” En annan vän, Skip Chenevert, hade en<br />
uppenbarelse om Guds söner som Bolivar också bekräftade. Vidare så<br />
berättade han för Mary och mig att vi en dag skulle flytta till Florida,<br />
vilket vi också gjorde.<br />
Lotten är ett mycket viktigt tecken i Skriften. Det kan vara ett<br />
mycket användbart redskap, då man ska be Herren om en<br />
bekräftelse, ledning eller för att skapa fred mellan människor. Du kan<br />
vara säker på att lottkastning inte är något verktyg för spådom, inte<br />
heller kan den användas till någonting annat än för rättfärdiga syften.<br />
Anta att du anser att du vet Herrens vilja i någon sak och någon<br />
annan också anser att han vet, men ändå tycker ni tvärt emot<br />
varandra. Då är lotten ett bra sätt att bestämma vad som är det<br />
riktiga. (Ords.18:18) Lotten stillar trätor och skiljer mellan<br />
mäktiga män. Min äldsta dotter och en annan mans dotter hade<br />
hamnat i bråk, då de var barn. Mannen och hans dotter beskyllde<br />
min dotter för något. Min dotter sade tvärt emot den andra flickan, så<br />
jag ville ha reda på vad som egentligen var sant. Jag kastade lott och<br />
Herren berättade för mig mycket tydligt att mannen hade fel och att<br />
hans dotter ljög, vilket slutligen visade sig vara sanningen.<br />
En del säger att det idag inte alls är andligt att kasta lott. Vad är<br />
andligt med att vara tvärt emot varandra då? Om du till exempel är<br />
tillsammans med en grupp människor och de inte litar på vad du<br />
försöker säga, men du litar på Herren och ni måste fatta ett beslut;<br />
då kan lottkastning avgöra. Men lotten kan också ha fel. Vi såg i<br />
Hesekiel <strong>14</strong> att Gud skulle kunna vilseleda någon som först ställer<br />
upp en avgud framför sig och sedan frågar om råd av Herren. Om du<br />
har ett hemligt motiv, så spelar det ingen roll om svaret kommer från<br />
en profet, Guds Ord, dina egna funderingar eller lotten; du tigger<br />
ändå bara om att bli vilseledd. Ångra dig och överlämna din väg åt<br />
Herren och gå först därefter och fråga Honom.<br />
I Tredje Mosebok 16 hittar vi lagen om den årliga<br />
försoningsdagen. Prästen skulle ta två getter och sedan kasta lott, för<br />
att se vilken av dem som skulle offras och vilken som skulle bli<br />
syndabock och släppas fri. I detta fall användes två stenar, en svart<br />
och en vit. Den vita kallades ”Herrens lott,” och den svarta ”Asasels<br />
(syndabockens) lott.” I detta fall talas det faktiskt om Herren och<br />
oss. Syndabocken var offret för vår synd, så att vi skulle kunna<br />
sättas fria. Översteprästen skulle ur sin väska ta ut en sten, som<br />
130
131<br />
antingen kunde vara svart eller vit. Detta tecken skulle visa vad som<br />
skulle hända med geten, som stod framför översteprästen.<br />
Låt mig berätta lite ur historien för dig. Enligt Talmud (judarnas<br />
stora efterbibliska skriftsamling) så fanns det en överstepräst 240 år<br />
före Jesus som kallades för Simon den Rättfärdige. Han var känd för<br />
att vara en trogen och rättskaffens överstepräst. Han påbörjade sin<br />
tjänst 240 år innan Jesus föddes och fortsatte i fyrtio år. Då han<br />
räckte in handen i sin väska så drog han fram ”Herrens lott” varje<br />
gång, fyrtio år i rad. Detta kom att bli känt som ett tecken på Guds<br />
godkännande för deras offer. Simon bar också ett karmosinrött snöre<br />
in i det allra heligaste i fyrtio år. Varje gång som Simon bar snöret in<br />
i det allra heligaste så blev det vitt. Detta symboliserade reningen<br />
genom blodet.<br />
Simon hade också en syn varje gång han var på väg in i det<br />
allra heligaste. Han såg en man klädd i vitt som gick in tillsammans<br />
med honom. Sedan, då han kom ut, såg han en syn där en man kom<br />
ut tillsammans med honom. Den sista dagen av Simons tjänst så gick<br />
en svartklädd man in tillsammans med honom, men kom inte ut igen.<br />
Simon själv tolkade helt riktigt att detta betydde att han skulle dö.<br />
Han dog också samma dag. Efter det fanns det inga tecken i 200 år.<br />
Lotten föll, såsom man kunde vänta sig, ganska jämt fördelad på<br />
Herrens lott och Asasels lott. Så fortsatte det ända till tiden för Jesu<br />
korsfästelse. Fyrtio år efter korsfästelsen blev templet förstört. Under<br />
den fyrtioårsperioden drog översteprästen varje gång fram den<br />
svarta stenen. Detta tyddes förstås som ett tecken på Guds ogillande<br />
av deras offer. Då de förkastade Jesus, så förkastade Gud deras<br />
offer. Sannolikheten att detta med den vita och den svarta stenen<br />
skulle ske fyrtio år i rad var 1 på 1 triljon, 100 miljarder. Detta<br />
tecken bevisade dels Guds suveränitet i Nya Testamentet, dels att<br />
Jesus var Messias.<br />
Många människor tror idag på sådant som tur, slumpen,<br />
hasardspel<br />
eller ödet eftersom de inte tror på Guds suveränitet. Det finns inget<br />
sådant utan det är bara fantasifoster. Ibland är det en illusion från en<br />
demonande. (Gal.6:7) Bedra inte er själva. Gud bedrar man<br />
inte: det människan sår skall hon också skörda. (Joh.3:27)<br />
Johannes svarade: "Ingen människa kan ta emot något utan<br />
att det ges henne från himlen. Vi skapar i själva verket vår egen<br />
framtid genom att antingen tro på Guds löften eller misstror dem och<br />
sår vår egen säd och bärgar en skörd, god eller dålig.<br />
(Ords.16:3) Lotten kastas i knät, men avgörandet<br />
kommer alltid från HERREN. Herren bestämmer hur lotten ska<br />
utfalla. Det spelar ingen roll hur du genomför det, om du använder<br />
131
132<br />
stenar eller mynt eller begär tecken av Gud, men på detta sätt ber du<br />
Gud om ledning genom tro. Om du bara tror, så kommer Gud att ge<br />
dig ett svar. Jag har bevisat detta gång på gång också i mitt eget liv.<br />
Ska våra liv ledas på detta sätt? Nej, jag tror att vi borde lära oss att<br />
lyssna till den Helige Ande, men låt oss inse fakta; vi är inte alltid<br />
säkra på vad vi hör och skulle gärna vilja ha en bekräftelse.<br />
Det fanns också andra tecken i anknytning till Talmud (judarnas<br />
stora efterbibliska skriftsamling) som inträffade inom en<br />
fyrtioårsperiod efter Jesu korsfästelse. Den västra lampan i menoran<br />
som fanns i det heliga slocknade varje kväll. Det var livsviktigt för<br />
prästerna att försäkra sig om att menoran aldrig skulle slockna, för<br />
den var ju en symbol för Israels liv. Det fanns kärl som fyllde på<br />
menoran, vilket skulle säkerställa att olja aldrig skulle fattas i den.<br />
Prästens uppgift var att se till att menoran aldrig skulle kunna<br />
slockna. Det förutsattes att Guds folks ljus aldrig skulle slockna, men<br />
det gjorde det lika fullt varje kväll i fyrtio års tid. Sannolikheten för<br />
att något liknande ska hända är så försvinnande liten att det går<br />
utanför allt förnuft. Detta var ett tydligt tecken på att Gud förkastade<br />
Israel. Dörren till det allra heligaste kunde också öppnas till synes<br />
helt av sig själv varje kväll, trots att prästerna bemödade sig om att<br />
hålla den stängd. Detta var ett tecken från Gud till oss att vi nu<br />
kunde träda in i det allra heligaste (Guds närvaro) genom tron på<br />
Jesus Kristus (Hebr.10:19,20). Ett annat tecken som bevisade detta<br />
är att förhänget framför det allra heligaste rämnade mitt itu då Jesus<br />
korsfästes. (Matt.27:51). Det fanns inget skäl till att prästerna skulle<br />
ha gett en falsk rapport angående detta, eftersom det säkert inte var<br />
något gott tecken för dem. Gud är som sagt suverän då det gäller<br />
tecken.<br />
Kan du föreställa dig att Gud har sådan kontroll att Han kunde<br />
låta lotten välja ut en lagöverträdare från ett skepp fullt med<br />
människor? I första kapitlet av Jona gjorde Jona uppror och flydde<br />
från Herren. Då han befann sig på ett skepp uppstod en stark storm<br />
och männen ombord var fruktansvärt rädda att det skulle sjunka.<br />
(Jon.1:7) De sade till varandra: "Låt oss kasta lott, så att vi<br />
får veta vem som har dragit denna olycka över oss." Och när<br />
de kastade lott, föll lotten på Jona. Hur stor är sannolikheten att<br />
lotten skulle falla på Jona på det där skeppet? Den är minimal! Gud<br />
är suverän och dessa hedningar visste det bättre än de flesta kristna<br />
idag. Måhända de inte visste vilken Gud de bad till, men de visste att<br />
vem Han än var, så var Han suverän. De visste att någon på skeppet<br />
vållade en förbannelse som drabbade alla och de trodde att lotten<br />
skulle uppenbara vem det var. Deras visdom får församlingen att<br />
skämmas. Gud befallde genom Paulus att korintierna skulle utesluta<br />
132
133<br />
de ogudaktiga människorna ur församlingen av samma orsak. (1<br />
Kor.5).<br />
I flera år hade Mary och jag tagit emot visioner och drömmar<br />
om att flytta från Baton Rouge nära Louisiana till Pensacola i Florida.<br />
En gång då vi hade talat om detta gick jag inför Herren och frågade:<br />
”När kommer dessa visioner och drömmar att slå in?” Jag tog min<br />
Bibel och öppnade den. Då jag tittade ner så föll min blick<br />
ögonblickligen på Habackuk 2:3 där det står: Ty ännu måste synen<br />
vänta på sin tid, men den skyndar mot sin fullbordan och<br />
ljuger inte. Om den dröjer, vänta på den, ty den kommer helt<br />
visst, den skall inte utebli. Detta var Guds tecken till oss. Det var<br />
specifikt in i minsta detalj. Vid den tiden var Mary och jag otåliga och<br />
undrade när vi skulle få flytta. Vi tittade nästan aldrig på TV, men nu<br />
gick jag fram till den och knäppte på den. Vi kom in mitt i ett<br />
program med Charles Stanley som just då sade följande: ”De som<br />
väntar på Herren.” Vi visste att de orden var ett tecken till oss att vi<br />
skulle ha tålamod. Sedan tog jag den lilla asken med mannakorn. Jag<br />
plockade upp en lapp och utan att se vad där stod räckte jag den åt<br />
Mary och sa: ”De som väntar på Herren.” Det var tre bekräftelser i<br />
rad. Herren ville att vi skulle vila och vänta, för Han skulle genomföra<br />
det i sin tid. Om vi tror på Guds suveränitet att tala genom tecken<br />
och bekräftelser, så kan Han ge oss en otroligt fantastisk frid mitt i<br />
prövningarna!<br />
Mary hade en dröm då hon var gravid. I drömmen såg hon en<br />
stor pojke och en liten flicka. Då hon höll på att vakna sade en röst:<br />
”Justin Joseph och Jennifer Joy.” Vi trodde med säkerhet att vi skulle<br />
få tvillingar. Då det var dags, födde Mary en normalstor pojke på 3,6<br />
kg i vårt hem, men ingen flicka. Detta förvånade oss, eftersom vi<br />
var vana vid att få våra drömmar besannade. Marys funderingar var<br />
att drömmen skulle fullbordas senare genom att vi skulle få tvillingar.<br />
Jag sa: ”Nej Mary, detta är Justin Joseph. Han var större i din dröm<br />
eftersom han var den som föddes först och Jennifer Joy var mindre<br />
eftersom hon föds senare.” Hon blev inte alls övertygad och vi<br />
behövde få veta vad vi skulle ha pojken att heta. Jag tog tre stycken<br />
kvarts dollars mynt ur min ficka. Jag sade till henne: ”Låt oss be att<br />
Gud ger oss ett tecken. Jag kommer att singla slant med dessa mynt<br />
och det kommer att bli krona för alla, för den här pojken är Justin.”<br />
Efter att vi bett en bön singlade jag slant med mynten och det blev<br />
krona för alla. Hon var ännu inte övertygad. Jag sa: ”Jag kommer nu<br />
att göra om det igen och det kommer än en gång att bli krona för<br />
alla.” Jag gjorde det och det blev krona för alla mynten igen. Hon sa:<br />
”Ja, jag vet inte David.” Jag sa: ”OK, jag ska göra det ännu en gång,<br />
men efter det får vi inte fresta Herren mera.” Jo, du gissade rätt! Det<br />
133
134<br />
blev krona för alla. Hur stor är sannolikheten för krona nio gånger i<br />
rad? Mary var nu övertygad. (Ords.18:18) Lotten stillar trätor<br />
och skiljer mellan mäktiga män. Två år och tre månader senare<br />
föddes en liten flicka, Jennifer Joy. Justin Joseph betyder ”rättvis<br />
utvidgare” och Jennifer Joy betyder ”ren glädje.” Deras namn som de<br />
fått av Herren passar deras läggning perfekt.<br />
Jennifers födelse var ett tecken på Guds tidtabell för vår<br />
flyttning till Pensacola. Ungefär fem år innan hon föddes hade Mary<br />
en dröm där vi gick omkring i ett hus i Pensacola och jag hade en<br />
flickbaby i min famn. (Detta var perfekt fullbordat vid tiden för<br />
flyttningen.) I drömmen visste hon också att riksvägen mellan Baton<br />
Rouge och Pensacola var byggd. Denna sträcka av vägen hade varit<br />
under byggnad irriterande länge, men var klar vid tiden för<br />
flyttningen. Värdet av dessa tecken, att veta att man är exakt i Guds<br />
vilja, kan inte mätas. Utan respekt för bibliska tecken går kristna<br />
många gånger sina egna vägar till deras egen skada. Ordet säger<br />
inte när eller vart man ska flytta, vem man ska gifta sig med eller var<br />
man ska arbeta, men det demonstrerar de tecken som Gud använder<br />
för att ge oss sådana direktiv.<br />
Då Jennifer var ungefär sexton månader gammal, visste vi att vi<br />
snart skulle flytta till Pensacola, för hon var nu lika stor som i<br />
drömmen. Vid denna tid bad jag några bröder att komma överens<br />
med mig att be om ett hus och en bil i Pensacola. Vi gjorde detta i<br />
enlighet med Ordet. (Matt.18:19) Vidare säger jag er: Om två av<br />
er här på jorden kommer överens om att be om något, vad det<br />
än är, så skall de få det av min Fader i himlen. En vecka efter<br />
denna bön i tro körde min fru Mary och min dotter Deborah längs<br />
Florida Boulevard i Baton Rouge med vårt ”bilskrälle” till bil. Florida<br />
Boulevard är understruket eftersom detta var ett tecken på, att<br />
denna bil spelade en viktig roll i att sätta oss på motorvägen till<br />
Florida. De hade stannat vid ett rödljus bakom en Cadillac. En man i<br />
en Lincoln tittade på omgivningarna och körde in i bakänden på vår<br />
Toyota, vilken i sin tur åkte in i Cadillacen framför. Det resulterade i<br />
att vår bil blev totalkvaddad samtidigt som Mary och Deborah<br />
skadades lindrigt. Under tiden som man försökte få ut dem ur bilen<br />
med ett specialverktyg, kom en man och sade till Mary: ”Var inte<br />
orolig, han är bra försäkrad,” vilket hon tyckte var underligt. Mannen<br />
som körde Lincolnen var mycket ångerfull. Han berättade för henne<br />
att han var direktör för ett stort varuhusbolag och att hans företag<br />
var självförsäkrat. Han hade en 100/300/100 -försäkring på sin bil.<br />
($100,000 / $300,000 / $100,000) Han berättade för oss att han<br />
skulle tala till vår fördel med sina försäkringsrepresentanter. Hur stor<br />
är sannolikheten att bli påkörd av någon som han? Från<br />
134
135<br />
försäkringsbolagets sida var man mycket generösa mot oss, som du<br />
kanske har förstått. Gud valde denna metod för att svara på min bön<br />
om ett hus och en bil. De ersatte den kvaddade bilen med en bättre.<br />
Med förlikningspengarna kunde vi byta ut vår stora familjebil till en<br />
ny och köpa vårt hus och allt detta med skattefria pengar. Denna<br />
uppgörelse sammanfaller också med en annan historia.<br />
Rick Knight, en vän från Baton Rouge, hade en dröm ungefär<br />
fem år innan krocken. Han hade varit borta från trakten en tid och<br />
hade kommit på besök till vår granne Bruce. I drömmen sade Bruce<br />
till honom att han skulle titta mot vårt hus. Då han gjorde det så såg<br />
han en flyttbil backa upp på vår infart. Vi var på väg att flytta till<br />
Pensacola. Då han kom över för att hjälpa oss att lasta flyttbilen så<br />
visade jag honom några papper på vilka det stod ordet ”pension”. Jag<br />
sade till honom: ”Jag ska aldrig mer arbeta för någon människa.”<br />
Anden övertygade mig om att Ricks dröm var sann då jag hörde<br />
den. Jag berättade följaktligen för människorna där jag jobbade att<br />
jag tänkte gå i pension och flytta till Pensacola. Naturligtvis påstod<br />
alla där att det inte fanns en chans att man skulle erbjuda mig<br />
pension vid min ålder, 37 år. De hade alla fel. Exxon beslöt att<br />
ersätta några av sina arbetare som hade dyra förmåner med<br />
kontraktsanställda. De erbjöd pension åt alla som hade arbetat hos<br />
dem i över femton år. Efter att jag fått reda på detta erbjudande<br />
behövde jag inte fundera länge över detta, eftersom jag hade fått<br />
mina tecken. Flera av människorna där kom och relaterade till det<br />
som jag hade sagt dem; att detta skulle hända. Det var ett<br />
vittnesbörd för dem att Gud kan berätta om framtiden för oss.<br />
Vi hade inte sett Rick på några år, men just det veckoslutet då<br />
vi skulle flytta, dök han upp hemma hos Bruce. Bruce pekade mot<br />
vårt hus. Det som Rick såg var vad han hade sett i drömmen; vi hade<br />
en flyttbil uppbackad på vår infart. Samtidigt som Rick hjälpte oss att<br />
lasta flyttbilen så berättade jag för honom om pensionen. Jag skulle<br />
få ett avgångsvederlag för ett år och en liten pension då jag nått<br />
pensionsålder, om Exxon ännu var på fötter och Herren dröja så<br />
länge. Det årets utbetalning kom samtidigt som de första två<br />
avbetalningarna från försäkringsbolaget för den kvaddade bilen.<br />
Detta var tillräckligt för att både betala vårt hus i Pensacola och att<br />
leva på i ett år. Den andra utbetalningen kom efter att vi hade gett<br />
vår bil till en mission i Pensacola, vilket innebar att vi kunde köpa oss<br />
en ny bil. Drömmen som Rick hade haft blev med andra ord<br />
fullständigt besannad.<br />
Du kanske tänker: ”Hur kan han över huvud taget klara sig på<br />
en sådan pension så att han aldrig skulle behöva arbeta för någon<br />
människa?” Några månader innan vi flyttade från Baton Rouge gav<br />
135
136<br />
Herren mig ett annat tecken. I en syn stod jag plötsligt framför en<br />
enorm plats, som jag tror representerade det nya Jerusalem. En<br />
väldig dörr öppnades och Herren stod där, klädd som en Kung. Han<br />
bjöd mig att komma in och visade ett torn timrat av stockar och som<br />
avsmalnade uppåt. Överst fanns en plats som man kunde stå på. Han<br />
visade mig att detta torn representerade min tjänst. Han visade mig<br />
också lönebok med en viss summa per månad. Han sa: ”Jag vill att<br />
du ska ha detta,” syftande på tornet och pengarna. Vi har levt på ett<br />
snitt av detta belopp per månad sedan 1986 och pengarna har på ett<br />
helt mirakulöst sätt kommit från många skilda håll. Vi har upplevt<br />
både feta och magra månader, allt för att bli prövade. Under ett helt<br />
år har det i alla fall blivit ett genomsnitt per månad exakt så som<br />
Herren hade visat oss. Vi har varit tvungna att vandra i tro för att få<br />
det. Detta tecken gav mig tro att Gud skulle fylla mina behov utan<br />
några synliga möjligheter till försörjning.<br />
Efter detta blev jag i en annan syn förd högt upp över Baton<br />
Rouge där jag bodde. Då jag tittade i riktning mot Florida såg jag<br />
mitt torn i Pensacola. Några månader senare hade Gud på ett<br />
mirakulöst sätt köpt oss ett hus och en bil i Pensacola, Florida, där vi<br />
nu bor. Herren gav mig en del insikter i vad tornet betydde. De skilda<br />
stockarna är de heliga, som liknas vid träd på många ställen i <strong>Bibeln</strong>.<br />
I hörnen där de var sammanfogade, bildades kors. Guds folk som<br />
kommer tillsammans i enhet bärande sina egna kors skapar ett torn<br />
där de är skyddade från sina fiender. Israeliterna byggde liknande<br />
torn i sina städer för att skydda sig från fiender. Ibland byggdes de<br />
mitt bland fårhjordarna och kallades då för herdetorn (Dom.9:46,51).<br />
(Ords.18:10) HERRENS namn är ett starkt torn, den<br />
rättfärdige skyndar dit och får skydd. Sanningen bygger av oss<br />
ett torn med Jesu karaktär och auktoritet för att försvara oss mot<br />
fiender. Mycket svåra tider och många fiender är på kommande. Gå<br />
in i skydd bakom de höga murarna av det andliga Sion,<br />
”Herdetornet” (Mik.4:8).<br />
Jag har många gånger erfarit att Herren har använt lotten som<br />
ett tecken för att bevisa Guds suveränitet och direktiv till andra. En<br />
gång frågade jag Herren vad jag skulle göra med mitt ”mobile home”<br />
då vi visste att vi skulle flytta till Pensacola. Mary frågade mig om vi<br />
kunde sälja den. Då jag bad över detta uppmanade Herren mig att ge<br />
den till ett kristet par som vi kände; Mike och Karen Burley från<br />
Houston, Texas. Då jag kontaktade dem fick jag reda på att de precis<br />
hade förlorat sina jobb och sin bostadsförmån. Jag berättade för Mary<br />
vad Herren hade sagt mig, men hon var inte riktigt säker. Jag ville<br />
att Herren skulle bekräfta för Mary att det verkligen var Guds direktiv<br />
att vi skulle ge bort vårt hem. För att hon skulle få frid i sitt sinne<br />
136
137<br />
angående detta så föreslog jag att vi skulle begära ett tecken av<br />
Herren. Jag bad Herren att han skulle bekräfta detta beslut med<br />
krona sex gånger i rad och precis så blev det. Hur stor är<br />
sannolikheten för detta? Mary blev också övertygad. Utan att berätta<br />
för Mike och Karen vad Herren hade sagt, så bjöd jag in dem att bo<br />
tillsammans med oss tillfälligt. Mary påminde mig om att Karen hade<br />
haft en dröm några år tidigare som handlade om oss. I hennes dröm<br />
hade vi flyttat från orten och återvänt en tid senare och upptäckt, att<br />
någon annan bodde i vårt hem. Vi tänkte inte på att fråga henne då,<br />
om hon visste vem det var. Då de flyttat in så påminde jag dem om<br />
drömmen. Jag sade till Karen: ”Jag tror att jag vet vem det var som<br />
bodde i vårt hem. Det var ni, inte sant?” Karen sa: ”Ja, det var vi.”<br />
(Hon var vis nog att inte säga det då hon berättade om drömmen<br />
första gången, eftersom hon inte ville att det skulle bli en<br />
självuppfyllande profetia.) Jag sa: ”Nåja, då är det ert hem.” De var<br />
förstås överlyckliga över att se hur Gud hade försörjt dem, till och<br />
med innan behovet hade uppstått. Några månader senare gav Gud<br />
oss hem och bil i Pensacola. Händelserna efter lottkastningen<br />
bevisade förvisso både tecknets tillförlitlighet och Guds suveränitet.<br />
Du borde testa det någon gång. Jag försöker inte säga dig att du ska<br />
låta lotten leda ditt liv, utan jag talar här om bekräftelser och<br />
anvisningar. Då ett tecken överensstämmer med din ande, så lär det<br />
dig att vara mera trygg över att det är Herren som talar till dig. Vi<br />
behöver inte få krona sex gånger i rad som bevis. Ju tryggare vi blir<br />
desto mindre bevis behöver vi att det är Gud som talar.<br />
Israels barn lät lotten bestämma vilken del av det förlovade<br />
landet var och en av deras stammar skulle få. Genom lotten<br />
bestämde de också vem som skulle gå först ut i strid. Lotten lämnade<br />
inget rum för diskussioner. Det finns tider då detta är nödvändigt, för<br />
inte ens andliga människor kommer alltid överens, inte heller kan du<br />
få dem att tro dig alla gånger. I 1 Sam.10:1 blev Saul smord till kung<br />
i hemlighet av Samuel. Senare var han tvungen att bevisa detta<br />
direktiv från Gud för folket. (1 Sam.10:19) Men i dag har ni<br />
förkastat er Gud, som räddade er ur alla era olyckor och<br />
svårigheter, och ni har sagt till honom: Sätt en kung över oss.<br />
Så träd nu fram inför HERREN efter era stammar och era<br />
släkter." (20) Därefter lät Samuel alla Israels stammar gå<br />
fram. Då träffades Benjamins stam av lotten. (21) När han<br />
sedan lät släkt efter släkt i Benjamins stam gå fram, träffades<br />
Matris släkt av lotten. Därpå träffades Saul, Kish son, av<br />
lotten, men när de sökte efter honom, kunde de inte finna<br />
honom. Lotten minskade ner antalet till endast en som dessutom<br />
redan var smord till kung. Av hela Israel blev endast Saul kvar. Vi ser<br />
137
138<br />
samme suveräne Gud i Nya Testamentet. Det finns inget sådant som<br />
slump. Varför sade Samuel inte bara: ”Herren sade till mig att det är<br />
Saul som är kung och jag har redan smort honom?” Varför blev inte<br />
Saul smord av Samuel inför andra också, så att de hade vetat det?<br />
Gud ville inte att det skulle bli någon diskussion eller splittring i Israel<br />
angående valet av kung. Efter allt som blev sagt och gjort och efter<br />
att Saul avföll och gjorde dumma misstag, så ville inte Gud att folket<br />
skulle beskylla Samuel för att ha valt fel. De enda som inte<br />
respekterade lotten kallades ”onda män.” (1 Sam.10:27) Men<br />
några onda män sade: "Hur skall den där kunna rädda oss?"<br />
Jonatan bad om ett tecken av Herren. (1 Sam.<strong>14</strong>:6) Jonatan<br />
sade till sin vapenbärare: "Kom, så går vi över till dessa<br />
oomskurnas (filistéernas) förpost. Kanske skall HERREN göra<br />
något för oss. För ingenting hindrar HERREN att ge seger<br />
genom få lika väl som genom många." (7) Hans vapenbärare<br />
svarade: "Gör allt du har i sinnet. Gå du! Jag följer dig vart du<br />
vill." (8) Då sade Jonatan: "Bra, vi skall gå över till männen<br />
där och visa oss för dem. (9) Om de säger till oss: "Stå stilla,<br />
till dess vi kommer fram till er", då skall vi stanna där vi är<br />
och inte klättra upp till dem. (10) Men om de säger: "Kom upp<br />
hit till oss", då skall vi gå dit upp, för då har HERREN gett dem<br />
i vår hand. Detta skall vara tecknet för oss." Jonatan hade tro<br />
för att Herren skulle hedra hans tecken och lägga dessa tankar och<br />
ord in i filistéerna. Han trodde inte heller att djävulen kunde ge<br />
honom ett felaktigt svar. Gud är trofast och vill att vi ska begära<br />
tecken av Honom så att Han kan bevisa sig själv för oss och ge oss<br />
seger över våra fiender. Jonatan fick tecknet som han hade begärt<br />
och visste att Gud hade gett filistéerna i hans hand. Så fort som<br />
Jonatan hade utplånat filistéer på en yta av ungefär ett tunnland, så<br />
blev det en jordbävning som förorsakade att resten flydde. Under det<br />
att filistéerna flydde, utnyttjade Saul situationen och dödade så<br />
många som möjligt av dem. (1 Sam.<strong>14</strong>:24) ... Fastän<br />
Israels män den dagen hade drivits hårt, band Saul folket med<br />
följande ed: "Förbannad vare den man som äter något innan<br />
kvällen kommer och jag har tagit hämnd på mina fiender."<br />
Ingen bland folket smakade då någon mat. Jonatan som var<br />
ovetande om eden använde staven som han hade i sin hand att ta<br />
honung med och åt. Efteråt berättade de andra om eden för honom.<br />
(1 Sam.<strong>14</strong>:36) Saul sade: "Låt oss i natt dra ner och<br />
förfölja filistéerna och plundra dem ända tills det blir ljust i<br />
morgon, och låt oss inte lämna en enda av dem kvar." De<br />
svarade: "Gör det du anser vara rätt." Men prästen sade: "Låt<br />
oss träda fram hit till Gud." (37) Då frågade Saul Gud: "Skall<br />
138
139<br />
jag dra ner och förfölja filistéerna? Vill du då ge dem i Israels<br />
hand?" Men han gav honom inte något svar den dagen. Jag har<br />
märkt att Herren inte alltid vill svara oss. Job måste uthärda en<br />
fruktansvärd prövning, utan att få något svar av Herren förrän<br />
alldeles på slutet. Han måste lita på Herren. Ibland vill Herren att vi<br />
ska ge Honom en utväg. Ett enkelt ja eller nej skulle kanske inte ha<br />
varit det helt rätta svaret. Det rätta svaret hade kanske varit ett: ”Ja,<br />
men inte nu,” eller ett: ”Nej, inte nu, men senare.”Jag upplevde att<br />
Herren visade mig att jag skulle använda två mynt en gång då jag<br />
skulle singla slant. Jag antar att orsaken var att jag skulle kunna få<br />
krona på båda för ett ”ja” och klave på båda för ett ”nej” och en<br />
krona och en klave som betyder: ”Jag vill inte svara dig just nu eller<br />
på detta sätt” Jag kände alltid i mitt hjärta, då Gud ville ha denna<br />
utväg. Den gången då jag kastade lott om vårt hem använde jag två<br />
mynt och varje gång blev det dubbel krona. Då jag ännu var ung i<br />
Herren fick jag många svar, som blev bekräftade på detta sätt. Ju<br />
äldre jag blev i Herren desto mindre ville Han att jag skulle lita på<br />
lotten. Lotten och andra tecken hjälpte mig att bli säker på att jag<br />
hörde Herrens röst och följde Hans direktiv. Han vill vänja oss av<br />
med behovet att få tecken allt eftersom vi blir säkrare på att lyssna<br />
till Hans röst. Det händer ännu ibland att jag använder lotten. Gud<br />
vill inte att vi ska begära tecken på något som han klart säger i sitt<br />
Ord. Vad Ordet säger är slutgiltigt. Gud behöver inte bekräfta för dig<br />
det som Han har sagt är sant. För några år sedan tillfrågades min<br />
äldste son av en lokal MC-återförsäljare, om han ville komma och<br />
ansöka om ett jobb. Jag frågade Herren genom lottkastning om han<br />
skulle få jobbet och svaret var ”ja”. Senare bad jag Herren visa mig<br />
en vers som handlade om jobbet. Jag öppnade <strong>Bibeln</strong> och versen jag<br />
såg antydde att de inte skulle komma att vara helt ärliga med<br />
honom. Jag tänkte: ”Betyder detta 'ja han kommer att få jobbet men<br />
de kommer inte att säga honom sanningen'?” Det utvecklades så att<br />
de berättade för honom att han skulle få jobbet i december, men det<br />
var först i januari som han sist och slutligen fick det. Detta var ju<br />
exakt vad Herren hade visat mig.<br />
(1 Sam.<strong>14</strong>:24) Fastän Israels män den dagen hade drivits<br />
hårt, band Saul folket med följande ed: "Förbannad vare den<br />
man som äter något innan kvällen kommer och jag har tagit<br />
hämnd på mina fiender." Hans son Jonatan hörde inte då denna<br />
förbannelse blev uttalad och åt lite honung. Saul ville ha ett svar av<br />
Herren om han skulle gå emot filistéerna, men Herren svarade<br />
honom inte och han misstänkte att hindret var, att det fanns synd i<br />
lägret. (1 Sam.<strong>14</strong>:38) Då sade Saul: "Kom fram hit, ni<br />
som är ledare för folket, för att vi skall få veta och se vad det<br />
139
<strong>14</strong>0<br />
är för en synd som har begåtts i dag. (39) Ty så sant HERREN<br />
lever, han som har räddat Israel: Om den också har begåtts av<br />
min son Jonatan, måste han dö." Men ingen bland folket<br />
svarade honom. (40) Då sade han till hela Israel: "Ställ er på<br />
ena sidan, så skall jag och min son Jonatan ställa oss på andra<br />
sidan." Folket svarade Saul: "Gör det du anser vara rätt." (41)<br />
Saul sade till HERREN, Israels Gud: "Låt sanningen komma<br />
fram." Då träffades Saul och Jonatan av lotten, och folket gick<br />
fritt. (42) Saul sade: "Kasta lott mellan mig och min son<br />
Jonatan." Och Jonatan träffades av lotten. (43) Saul sade till<br />
Jonatan: "Tala om för mig vad du har gjort." Då talade<br />
Jonatan om det för honom: "Med änden av staven som jag<br />
hade i handen tog jag lite honung och smakade på den. Här är<br />
jag. Skall jag nu dö?" (44) Saul svarade: "Må Gud straffa mig<br />
både nu och senare: Du måste dö, Jonatan."(45) Men folket<br />
sade till Saul: "Skulle Jonatan dö, han som har skaffat Israel<br />
denna stora seger? Det får inte ske! Så sant HERREN lever,<br />
inte ett hår från hans huvud skall falla till jorden, för med<br />
Guds hjälp har han i dag utfört detta." Så friade folket<br />
Jonatan, han behövde inte dö. (46) Saul drog hem utan att<br />
vidare förfölja filistéerna, och filistéerna begav sig hem till<br />
sitt. Av hela Israel blev Jonatan utvald av lotten som den som<br />
orsakade Herrens tystnad. Vi har samme suveräne Gud! Saul<br />
fortsatte inte att förfölja filistéerna, då folket besparade Jonatan. Gud<br />
gav inga direktiv till Saul, för förbannelsen som han hade uttalat blev<br />
ju inte fullbordad. Utan svar från Gud ville han inte förfölja filistéerna,<br />
fastän de skulle ha kunnat förgöra dem. Många är idag påverkade av<br />
förnuftet och hägrande möjligheter, men de som är ledda av Anden<br />
är Guds söner.<br />
Apostlarna började fundera på att ersätta Judas. (Apg.1:20) I<br />
Psaltaren står det skrivet: Hans gård skall bli öde, ingen skall<br />
bo där, och: Hans ämbete skall en annan få. (21) Därför måste<br />
en av de män som var med oss under hela den tid Herren<br />
Jesus gick in och ut ibland oss, (22) från det att han döptes av<br />
Johannes till den dag då han blev upptagen från oss, en av<br />
dem måste tillsammans med oss vara ett vittne om hans<br />
uppståndelse." (23) Då ställde man fram två: Josef<br />
Barsabbas, som även kallades Justus, och Mattias. (24) Och<br />
de bad: "Herre, du som känner allas hjärtan, visa vilken av<br />
dessa två du har utvalt (25) till att få den apostoliska tjänst<br />
som Judas lämnade för att gå till den plats som var hans."<br />
(26) De kastade lott mellan dem, och lotten föll på Mattias. Så<br />
blev han tillsammans med de elva räknad som apostel. I de<br />
<strong>14</strong>0
<strong>14</strong>1<br />
allra flesta församlingar idag anser man att ett fel blev begånget i<br />
denna situation, för den tolfte aposteln – menar man - borde ha varit<br />
Paulus. Orsaken till att denna lära blivit så accepterad är att det<br />
skulle få finnas bara tolv apostlar. På grund av denna lära har det<br />
grekiska ordet ”apostolos” i Nya Testamentet i de flesta fallen inte<br />
blivit översatt med apostel. Vi har ändå ingen rättighet att tro att det<br />
skulle kunna översättas med något annat än apostel. Genom att<br />
använda samma exakta grekiska ord, apostolos, så finns det<br />
åtminstone tjugofem apostlar uppräknade i Nya Testamentet. Vi har<br />
apostlar än idag. Gud valde Mattias genom lottkastning, att ta Judas<br />
plats som den tolfte aposteln. Det sägs också att Mattias inte är<br />
nämnd senare i Skriften, men de flesta av de andra apostlarna är inte<br />
heller omnämnda. Jesaja 53 berättar om Jesu uppoffrande liv och<br />
död. I detta kapitel har man i bibelkoden upptäckt namnet Jesus och<br />
namnen på de tolv apostlarna, däribland Mattias, men varken Judas<br />
eller Paulus finns där. Redan på Jesajas tid skrevs detta ner, att<br />
Mattias skulle ta Judas plats. De judiska apostlarna som använde<br />
lotten hela livet, litade på den vid viktiga beslut, för de trodde på en<br />
suverän Gud som svarar på bön.<br />
Gud valde Gideon att leda Israel mot midjaniterna, amalekiterna<br />
och österlänningarna. Gideon var bekymrad, för han visste att han<br />
inte hade mycket till armé och dessutom hade han dåligt<br />
självförtroende, så därför ville han förtrösta på Herren i stället.<br />
(Dom.6:36) Och Gideon sade till Gud: "Om du verkligen vill<br />
rädda Israel genom min hand, så som du har lovat, (37) se då<br />
här. Jag lägger denna avklippta ull på tröskplatsen. Om det<br />
kommer dagg endast på ullen, medan marken förblir torr, då<br />
vet jag att du genom min hand skall rädda Israel, så som du<br />
har lovat." (38) Och det skedde så. När han tidigt följande<br />
morgon kramade ur ullen, kunde han pressa ut så mycket<br />
dagg ur den att en skål blev full med vatten. (39) Men Gideon<br />
sade till Gud: "Må din vrede inte brinna mot mig, om jag talar<br />
än en gång. Låt mig få försöka bara en gång till med ullen. Gör<br />
nu så att endast ullen förblir torr, medan det kommer dagg<br />
överallt på marken." (40) Gud gjorde så den natten. Endast<br />
ullen var torr, medan det hade kommit dagg överallt på<br />
marken. Det här är att vara ganska så specifik med Herren. Gideon<br />
ville ha ett tecken som annars inte skulle kunna ske på ett naturligt<br />
sätt. Det naturliga är att en ulltofs suger upp fukt som finns runt<br />
omkring den. I detta fall var ullen torr medan marken var våt. Gud<br />
har inga problem med att göra tecken likt detta om vi behöver ett<br />
svar.<br />
<strong>14</strong>1
<strong>14</strong>2<br />
En gång för många år sedan predikade jag för en man som var<br />
nära att ta steget att omvända sig. Han hade många frågor, men<br />
också problem med att tro att Gud älskade just honom. Jag föreslog<br />
att han skulle be Gud om ett tecken. Jag sa: ”Be Gud att han låter<br />
det regna medan solen skiner om Han älskar dig.” Denne man var<br />
överlycklig nästa dag, för det var exakt vad som hände. Han böjde<br />
knä vid sängen och efter att han hade bett den bönen tittade han ut<br />
genom fönstret; solen sken och det regnade. Han behövde detta. Det<br />
överbevisade honom om en personlig Gud och Frälsare.<br />
En annan gång då jag undervisade en klass, föreslog jag att de<br />
var och en skulle sätta Gud först nästa morgon och söka Herren i<br />
Ordet en timme innan de gick till arbetet. Innan vi slutade dagens<br />
undervisning föreslog jag ett tecken för dem. Jag sa: ”Om ni inte tror<br />
att Gud vill att ni möter Honom först innan ni åker till jobbet, så sätt<br />
väckarklockan att ringa den tid då ni annars brukar stiga upp. Då ni<br />
vaknar så vänd på huvudet och se hur mycket klockan är.” Nästan<br />
alla i klassen kom tillbaka som små solar. De sade sådant som att:<br />
”Jag vaknade, vände mig mot klockan den var exakt en timme före<br />
den inställda väckningstiden.” De såg och var imponerade över Guds<br />
suveränitet och förstod att det var Hans vilja att de skulle möta<br />
Honom tidigt på morgonen. Sådana här saker övertygar folk om Guds<br />
personliga kärlek och intresse för dem.<br />
Israels barn hade gått ut i krig mot filistéerna som hade erövrat<br />
förbundsarken. De bar sitt byte till sitt land och där från stad till stad.<br />
Guds förbannelse föll över varje stad som tog emot arken genom att<br />
folk fick tumörer och dog. Efter en kort tid begärde folket filistéernas<br />
hövdingar att flytta bort arken från deras stad. Då de placerade<br />
arken strax intill Dagon, deras gud, så föll denne omkull och huvud<br />
och händer bröts av.<br />
Filistéernas hövdingar började frukta för hebréernas Gud. De<br />
började komma ihåg vad denne Gud hade gjort med Egypten och<br />
farao för att befria Israel. Prästerna och spåmännen rådde dem att<br />
begära ett tecken av Gud för att se, om detta verkligen var Hans<br />
dom över dem.<br />
(1 Sam.6:7) Så gör er nu en ny vagn och tag två kor som ger<br />
di och som inte har burit något ok. Spänn korna för vagnen,<br />
men tag hem deras kalvar från dem. (8) Sätt HERRENS ark på<br />
vagnen och lägg ner guldföremålen ni ger honom som<br />
skuldoffer i ett skrin vid sidan av den. Sänd så i väg vagnen.<br />
(9) Se efter om den tar vägen till sitt eget land, till Bet-Semes.<br />
Då var det han som gjorde oss allt detta stora onda. Men<br />
annars vet vi att det inte var hans hand som slog oss utan att<br />
det drabbade oss av en slump."<br />
<strong>14</strong>2
<strong>14</strong>3<br />
Köttet kan tro på slumpen, mot alla odds. Kor som aldrig hade dragit<br />
någon vagn förut eftersom de aldrig hade burit något ok, skulle av<br />
naturen ha gått hem samma väg som deras kalvar. De skulle inte ha<br />
gått iväg från sina kalvar in i ett land som de aldrig hade varit i. Det<br />
var totalt omöjligt att korna skulle ha gått den väg de gick utan att<br />
Gud hade haft total suveränitet över deras sinnen. (1 Sam.6:10)<br />
Männen gjorde så. De tog två kor som gav di och spände dem<br />
för vagnen. Men kornas kalvar stängde de in hemma. (11) Och<br />
de satte HERRENS ark på vagnen och även skrinet med<br />
guldråttorna och med avbildningarna av deras svulster. (12)<br />
Korna gick raka vägen åt Bet-Semes till. De gick hela tiden<br />
samma väg. De gick där och råmade utan att vika av vare sig<br />
till höger eller till vänster….. Det såg inte ut som om korna alls<br />
gillade att föra arken tillbaka till Israel, så som de stönade.<br />
Filistéerna visste att detta var Gud och de till och med offrade till<br />
Honom. De gjorde det omöjligt för detta tecken att ske på ett<br />
naturligt sätt. De bad Gud göra något som är onormalt. Du kan göra<br />
likadant. Om du gör det så kommer varken du eller”filistéerna” runt<br />
omkring dig, att någonsin glömma det.<br />
För några år sedan påminde jag Herren om mina två äldsta<br />
söner som hade blivit fostrade i Herren, men som nu höll på med<br />
egna saker. Jag hade bett för dem och lagt dem i Guds hand i tro,<br />
men eftersom det verkade ta så lång tid, så bad jag Herren om ett<br />
ord angående dem. Jag öppnade min Bibel på måfå och satte ner<br />
mitt finger på följande ställe: "Dina böner och dina gåvor har<br />
stigit upp till Gud som ett offer han kommer ihåg. (Apg.10:4)<br />
En åminnelse är något som håller liv i minnet av någon. Så Gud<br />
mindes kontinuerligt min begäran. Jag gjorde det en gång till och då<br />
hamnade mitt finger på ett ställe där det stod: ”Det är fullbordat”<br />
(Joh.19:30). Med andra ord så sade Gud: ”Du bad över det. Jag<br />
hörde bönen. Det är fullbordat. Nu behöver du bara tro det.” Jesus<br />
sa: ”(Mark.11:24) Därför säger jag er: Allt vad ni ber om och<br />
begär, tro att ni har fått det, så skall det vara ert.<br />
En gång hade jag väldigt ont och förlorade mycket blod. Jag<br />
hade frid angående detta, antagligen för att Kristus hade helat oss<br />
konstant i många år. Tankar hade strömmat genom mitt huvud att<br />
jag hade cancer, men jag berättade inte detta för någon annan än för<br />
en enda vän, Mike Burley, som enades med mig i tro. En kort tid<br />
efter detta träffade jag på två systrar som sade att de hade bett för<br />
pastorer de kände, inklusive mig. De sade att Herren hade talat till<br />
dem om att jag skulle komma att ha en kamp mot cancer, men att<br />
jag skulle vinna. Jag tackade dem och berättade att jag hade anat<br />
detta också. Jag gick hem och bad Herren om ett ord angående<br />
<strong>14</strong>3
<strong>14</strong>4<br />
detta. Jag öppnade min Bibel på måfå och satte mitt finger rakt på:<br />
ty du kommer att dö och skall inte tillfriskna. (2 Kon.20:1). Jag<br />
sa: ”Jag accepterar inte detta Herre. Detta är inte vad ditt Ord lovar<br />
mig. Du sa: ”Genom dina sår är vi helade” och ”Då du ber så tro<br />
att du har fått.” Jag bad Gud om ett annat ord. Jag öppnade min<br />
Bibel igen och satte ner mitt finger rakt på: ”Jag skall inte dö utan<br />
leva” (Ps.118:17). Precis det motsatta! Det finns inga andra<br />
liknande verser i <strong>Bibeln</strong> än dessa två. Tänk vilken underbar och<br />
suverän Gud vi har, som kan göra så att <strong>Bibeln</strong> öppnas på exakt rätt<br />
ställe och som sedan kan få mitt finger att peka på exakt rätt vers.<br />
Gud prövade mig, för att se om jag faktiskt tänkte tro på Skriften.<br />
Om du alltid vägrar att ta emot något som är i strid med Ordet, så<br />
kommer du att vara välsignad. Symptomen avtog gradvis och<br />
försvann till sist helt.<br />
En syster som vi kände, som bodde några timmars väg från oss,<br />
hade en tumör som var så stor att det såg ut som om hon var gravid<br />
i femte månaden. Hon ringde upp mig och jag förbannade tumören i<br />
Jesu namn. Hon ringde igen efter en stund och sade att den hade<br />
minskat och var nu ungefär som en ballong som hade tappat luft.<br />
Senare började den växa igen. Jag bad Herren ge mig ett ord<br />
angående denna syster. Fem gånger i rad öppnade jag min Bibel på<br />
måfå, satte ner mitt finger och läste en vers som handlade om de<br />
dödas uppståndelse. Jag skrev ner alla bibelställen. Jag frågade<br />
Herren: ”Vad försöker du säga mig? Tänker du resa upp henne från<br />
döden eller handlar det om de dödas uppståndelse på den yttersta<br />
dagen?” Tecknet Herren gav mig var profetiskt och uppfylldes, även<br />
om det inte var Guds bästa för henne att hon dog. Läkarna var rädda<br />
att operera henne. Hon såg nu ut som om hon var gravid i nionde<br />
månaden. Hennes familj tryckte på att hon skulle resa till Mexiko för<br />
behandling. Jag visste att hon sviktade mycket i sin tro mot slutet av<br />
sin prövning, eftersom hon berättade det för mig. Jag fördömde<br />
henne inte för det. Hon var en god och trogen kvinna i Herren som<br />
hade blivit helad av Herren i nästan hela sitt kristna liv. Hennes make<br />
befarade att de kanske inte nödvändigtvis sökte Guds vilja så mycket<br />
som deras egna önskningar, när de hade tro för hennes helande.<br />
Naturligtvis bad Jesus och lärjungarna för människor som hade sin<br />
egen önskan att bli helad och Gud helade dem alla (Matt.4:24; 8:16;<br />
9:35; 12:15; Apg.5:16). på grund av deras tro. (Ps.103:3) …han<br />
som förlåter dig alla dina synder och botar alla dina<br />
sjukdomar, Precis i samma minut som de gav upp sin tro för hennes<br />
helande och bad: ”Herre, om det är Din vilja,” så dog hon. Hennes<br />
make och läkarna var chockade, för hon hade inte visat några tecken<br />
på att hon skulle dö. Maken berättade för mig, att i samma stund<br />
<strong>14</strong>4
<strong>14</strong>5<br />
som dessa ord kom ur deras mun i bön, så dog hon. Han sa: ”David,<br />
vi höll henne här genom tro.” Jag tänkte: ”Jo, detta är vad vi<br />
förväntas göra.”<br />
Vi berättade för Pauline Warner, en syster som var med i vår<br />
församling, den sorgliga nyheten. Hon sade att det verkligen<br />
upprörde henne, för hon trodde att de höll fast vid sin tro. Hon sade<br />
att det skrämde henne att tänka på att tron kunde misslyckas. Då<br />
hon höll på att fundera på detta i sin bil hörde hon en röst som sa:<br />
”Apg.5:1.” Eftersom hon inte visste vad som stod där så ville hon att<br />
jag skulle läsa versen för henne. (Apg.5:1) En man som hette<br />
Ananias sålde tillsammans med sin hustru Safira en egendom.<br />
Först sade jag till henne att jag inte såg hur versen stämde in här,<br />
eftersom de var trogna med sina finanser. Slutligen kom det till mig,<br />
att en man och hans hustru hade ”sålt en egendom.” Helande är<br />
vår egendom genom blodsförbundet. Det är ”barnens bröd” enligt<br />
Jesus. ”Om det är Din vilja” borde aldrig bes då Skriften tydligt<br />
uppenbarar Guds vilja (1 Pet.2:24; Ps.103:3). Jesus och apostlarna<br />
bad aldrig den bönen vid helande, befrielse eller försörjning. Av detta<br />
ser vi, att vi kan acceptera en lögn i stället för en utlovad ”egendom.”<br />
Denna vers som Pauline fick och ”om det är Din vilja” -bönen hjälpte<br />
många att förstå att vad vi borde göra: Låt oss orubbligt hålla fast<br />
vid hoppets bekännelse, ty den som har gett oss löftet är<br />
trofast. (Hebr.10:23).<br />
Här är ett tecken som fortfarande imponerar på folk och som<br />
poängterar Guds suveränitet. (2 Kon.20:1) Vid den tiden blev<br />
Hiskia dödssjuk. Profeten Jesaja, Amos son, kom till honom<br />
och sade: "Så säger HERREN: Se om ditt hus, ty du kommer<br />
att dö och skall inte tillfriskna."(2) Då vände Hiskia sitt<br />
ansikte mot väggen och bad till HERREN: (3) "O, HERRE, kom<br />
dock ihåg att jag har vandrat inför dig i trohet och med<br />
hängivet hjärta och gjort det som är gott i dina ögon." Och<br />
Hiskia grät mycket. (4) Innan Jesaja hunnit ut ur den inre<br />
staden, kom HERRENS ord till honom. Han sade: (5) "Vänd om<br />
och säg till Hiskia, fursten över mitt folk: Så säger HERREN,<br />
din fader Davids Gud: Jag har hört din bön, jag har sett dina<br />
tårar. Se, jag skall göra dig frisk. I övermorgon skall du få gå<br />
upp till HERRENS hus. (6) Jag skall lägga femton år till din<br />
livstid. Jag skall också rädda dig och denna stad ur den<br />
assyriske kungens hand. Jag skall beskydda denna stad för<br />
min skull och för min tjänare Davids skull." (7) Jesaja sade:<br />
"Hämta en fikonkaka." Då hämtade man en fikonkaka och lade<br />
den på bölden, och han blev frisk.<br />
(8) Och Hiskia sade till Jesaja: "Vad är tecknet på att HERREN<br />
<strong>14</strong>5
<strong>14</strong>6<br />
skall göra mig frisk, så att jag i övermorgon får gå upp till<br />
HERRENS hus?" Vi kanske frågar: ”Varför trodde han inte på<br />
Herren?” En orsak är att Hiskia talade med Jesaja, profeten. <strong>Bibeln</strong><br />
befaller dig att pröva profetiorna (1 Joh.4:1). Många gånger i<br />
personliga profetior blir något uppenbarat som endast du vet något<br />
om. Detta är ett tecken på att profetian inte kunde ha kommit bara<br />
från profetens tankar. Andra gånger uppenbaras vissa<br />
nyckelhändelser som leder till fullbordandet av profetian och då de<br />
slår in vet du att det var från Herren. (Klag.3:37) Vem talade och<br />
det blev så, utan att Herren hade befallt det? Detta ger dig ett<br />
sätt att bevisa om personen ifråga verkligen är en profet.<br />
Det finns många profeter som har en spådomsande. Dessa<br />
andar kontrollerar inte framtiden och därför har sådana profeter ett<br />
procentuellt lågt antal profetior som går i uppfyllelse. De som går till<br />
dem inser inte att dessa andar säger vad de själva planerar, men<br />
Gud tillåter dem inte alltid att agera. (2 Kon.20:9) Jesaja svarade:<br />
"Detta skall för dig vara tecknet från HERREN på att HERREN<br />
skall göra vad han har sagt: Skall skuggan gå tio steg framåt<br />
eller skall den gå tio steg tillbaka?" (10) Hiskia sade: "Det är<br />
lätt för skuggan att sträcka sig tio steg framåt. Nej, låt den i<br />
stället gå tio steg tillbaka." (11) Då ropade profeten Jesaja till<br />
HERREN, och han lät skuggan gå tillbaka de tio steg som den<br />
redan hade gått på Ahas trappa. Hiskia visste det inte, men ”det<br />
är lätt” för Gud att göra så att skuggan går tio steg tillbaka. Han<br />
trodde att han gjorde det svårt för Gud att ge detta tecken.<br />
Då Elia inte visste vad han skulle svara Elisa, lät han Herren<br />
svara genom ett tecken.<br />
(2 Kon.2:9) När de hade kommit över sade Elia till Elisa: "Bed<br />
mig om vad du vill att jag skall göra för dig, innan jag tas ifrån<br />
dig." Elisa sade: "Må en dubbel arvslott av din ande komma<br />
över mig." (10) Han svarade: "Du har bett om något svårt.<br />
Men om du ser mig, när jag blir tagen ifrån dig, då kommer<br />
det att ske dig så. Annars sker det inte." (11) Medan de gick<br />
och samtalade, se, då kom en vagn av eld med hästar av eld<br />
och skilde de båda från varandra. Och Elia for i stormvinden<br />
upp till himlen. (12) Elisa såg det och ropade: "Min fader, min<br />
fader! Du som för Israel är både vagnar och ryttare!" I detta<br />
fall visste Elia inte om Gud skulle ge en dubbel arvslott av den ande<br />
som han hade till Elisa eller inte. Han tänkte att Elisa möjligen hade<br />
bett om för mycket. Faktum är att Elia var den störste<br />
mirakelgöraren sedan Mose. Elia överlät åt Herren att bekräfta det<br />
genom ett tecken och Han hedrade honom för det. Elisa mottog en<br />
<strong>14</strong>6
<strong>14</strong>7<br />
dubbel arvslott och fortsatte med att göra dubbelt flera mirakler än<br />
Elia gjorde.<br />
Gud är suverän över historien, då det gäller att använda<br />
människor och händelser som tecken till oss. (1 Kor.10:11) Det<br />
som hände dem tjänar som exempel och skrevs ner för att<br />
varna oss som har världens slut inpå oss. Enligt fjärde Mosebok<br />
21:17 så var dubbla arvslotten den del av arvet som den förstfödde<br />
fick. Elisa, den andre sonen, fick en dubbel portion av den ande som<br />
Elia, den förstfödde, skulle ha haft. Han fick en dubbel portion av det<br />
som Gud Fadern gav som arv. Faderns andre son fick den förstföddes<br />
arv, precis på samma sätt som Efraim och Manasse, Jakob och Esau,<br />
Isak och Ismael samt Abel och Kain. Vart och ett av dessa par är en<br />
skuggbild av Guds två söner. Gud sa: ”Israel är min förstfödde<br />
son,” (2Mos.4:22) Församlingen är Hans pånyttfödde eller andre<br />
son. Jesus sa: ”Så skall de sista bli de första, och de första bli<br />
de sista.” (Matt.20:16). Församlingen föddes sist, men är först då<br />
det gäller smörjelse, arv och position.<br />
Vart och ett av dessa par av söner ger oss uppenbarelser om<br />
olikheten mellan de naturligt förstfödda och de som nummer två<br />
födda sönerna. Efraim, Josefs andre son, är det tydligaste tecknet på<br />
Jesus i <strong>Bibeln</strong>. Efraim fick den dubbla arvslott som den förstfödde<br />
Manasse egentligen borde ha fått (1 Mos.48:17-19). Josef sade om<br />
Efraim, att från honom skulle komma ”ett talrikt (Hebreiska:<br />
fullhet) folk”. Han representerade nämligen församlingen ur alla<br />
nationer. Församlingen är Faderns andre (pånyttfödde) son, som tog<br />
emot den dubbla arvslott som Israel, den förstfödde sonen, skulle ha<br />
haft, men som han (de) förkastade.<br />
Likadant var det med Esau. Han sålde sin dubbla förstfödslorätt<br />
”för en portion mat”. Med andra ord så vandrade han efter sitt<br />
kött. Vi är Jakob, den andre sonen, dock endast om vi accepterar den<br />
nytestamentliga dubbla smörjelse som såldes till oss av det naturliga<br />
Israel. Det som de skulle ha fått av Jesus, men som de förkastade,<br />
måste vi acceptera, i stället för ett modernt och kraftlöst evangelium.<br />
Många församlingar bevisar att de är lik Esau, som inte accepterade<br />
sin dubbla arvslott. Ta emot din dubbla portion av smörjelsen och bli<br />
fylld med Anden och de nytestamentliga gåvorna!<br />
Paulus varnar församlingen för att vara som Ismael (förstfödd),<br />
barn av tjänstekvinnan som var bunden av lagen och religionen<br />
(Gal.4:21-31). Han uppmanar oss att bli som Isak (född som den<br />
andre i ordningen) i stället, barn till den fria kvinnan och till löftet. Vi<br />
måste ha nytt liv genom att tro och agera på löftena. ”Den<br />
rättfärdige skall leva av tro” på dessa löften. Att vara född av<br />
löftena är att vara en som tar del av livet, förmånerna och arbetet i<br />
<strong>14</strong>7
<strong>14</strong>8<br />
Kristus genom tro. ”Faderns löfte” är det väldiga löfte som<br />
berättigar oss att komma in i allt det som Gud har lovat (Apg.1:4)<br />
Vid en måltid tillsammans med apostlarna befallde han dem:<br />
"Lämna inte Jerusalem utan vänta på vad Fadern har utlovat,<br />
det som ni har hört av mig. (5) Ty Johannes döpte med<br />
vatten, men ni skall om några dagar bli döpta i den helige<br />
Ande."(8)Men när den helige Ande kommer över er, skall ni få<br />
kraft och bli mina vittnen" Den Helige Ande är den dubbla arvslott<br />
som Jesus gav oss efter sin död och uppståndelse.<br />
Kollektivt föregick det förstfödda, naturliga Israel det som är fött<br />
som nummer två , det andliga Israel eller församlingen. Individuellt<br />
är vi som dessa två söner. Innan vi blir födda av Anden är vi födda av<br />
köttet. (1 Kor.15:45) Så står det skrivet: Den första<br />
människan, Adam, blev en levande varelse. Den siste Adam<br />
blev en livgivande ande. (46) Men det andliga är inte det<br />
första utan det jordiska. Därefter kommer det andliga. (47)<br />
Den första människan var av jord, jordisk. Den andra<br />
människan kom från himlen. (48) Som den jordiska<br />
människan var, så är också de jordiska. Och som den<br />
himmelska människan är, så är också de himmelska. (49) Och<br />
liksom vi har burit den jordiska människans bild, skall vi också<br />
bära den himmelska människans bild. Vi har alla blivit födda av<br />
den förstfödde Adam och vi måste också bli pånyttfödda av Jesus,<br />
den sistfödde. Jesus, den sistfödde, är Guds fullbordade skapelse,<br />
liksom alla de i församlingen som lyder Honom. De flesta av det<br />
naturliga Israel hade tillfälle att vara en del av detta, men de sålde<br />
sin förstfödslorätt. De kommer dock att få ännu en chans i<br />
kommande dagar.<br />
Församlingen, som består av troende judar och hedningar, är<br />
Guds ursprungliga mål, inte en efterkonstruktion. Jesus var på ett<br />
andligt sätt fader till församlingens tolv patriarker, liksom Jakob på<br />
ett naturligt sätt var fader till Israels tolv patriarker. Församlingen<br />
tog Jesu namn som Kristi kropp eller kristna. Israel tog Jakobs namn<br />
”Israel,” som gavs honom av Gud (1 Mos.32:28). Jakob var ett<br />
tydligt tecken på Jesus. Han gifte sig med två fruar som<br />
representerade det naturliga Israel och församlingen (eller det<br />
andliga Israel). Jakob (som Jesus) älskade den yngre dottern Rakel<br />
(församlingen) av hela sitt hjärta. Han var ändå tvingad att först gifta<br />
sig med den förstfödda dottern Lea (det naturliga Israel) (1<br />
Mos.29:26). Jesus älskade församlingen först, för hon är lik Honom,<br />
född från ovan, inte från jorden. Med undantag av de trogna utvalda,<br />
älskade det naturliga Israel världen, så därför skilde sig Gud från<br />
henne (Jer.3:8; Jes.50:1; Hos.2:2-4). Ett annat intressant faktum är,<br />
<strong>14</strong>8
<strong>14</strong>9<br />
att då Jakob gick över Jordan med sina två familjer för att återvända<br />
till det förlovade landet, en bild på himlen, uppgav han att de bestod<br />
av två skaror.<br />
(1 Mos.32:10) När jag gick över denna Jordan hade jag inte<br />
mer än min stav, och nu har jag blivit två skaror. Israel hade<br />
blivit två skaror, det förstfödda naturliga Israel och det pånyttfödda<br />
andliga Israel, församlingen. Att korsa Jordan representerar död och<br />
uppståndelse. Sedan, som du kanske förstår, så såg de Gud ansikte<br />
mot ansikte i himlen.(30) Jakob kallade platsen Peniel, ty han<br />
tänkte: "Jag har sett Gud ansikte mot ansikte, och ändå har<br />
mitt liv skonats." (Hebreiska: ”att rycka bort”) Både Lea och Rakel<br />
hade tjänstekvinnor som födde flera barn åt Jakob (som bild på<br />
Jesus) än de själva gjorde. Paulus sa, då han talade om<br />
tjänstekvinnan: (Gal.4:27). ..ty den ensamma har många barn,<br />
fler än den som har en man. Det är tydligt att det finns mera av<br />
Herrens säd i både Israel och församlingen som är bundna, än<br />
sådana som är fria att ha en full brudrelation med Honom. Stora<br />
delar av församlingen är bundna till synd, religion eller laggärningar<br />
och därför inte fria att följa Anden som varje son måste göra<br />
(Rom.8:<strong>14</strong>). Träldom gör oss till tjänare medan frihet gör oss till<br />
söner. (Joh.8:31) Jesus sade till de judar som hade satt tro till<br />
honom: "Om ni förblir i mitt ord, är ni verkligen mina<br />
lärjungar,(32) och ni skall förstå sanningen, och sanningen<br />
skall göra er fria …. (34) Jesus svarade: "Amen, amen säger<br />
jag er: Var och en som gör synd är syndens slav. (35) Slaven<br />
bor inte kvar i huset för alltid, men sonen stannar där för<br />
alltid. Paulus bekräftar detta så han sade: Driv ut slavinnan och<br />
hennes son. Ty hennes son skall inte ärva tillsammans med<br />
den fria hustruns son. (Gal.4:30) I de följande kapitlen kommer vi<br />
att upptäcka goda nyheter; att vi inte behöver leva i slaveri.<br />
Alla måste vara födda från ovan för att kunna träda in i riket.<br />
(Joh.3:3) Jesus svarade: "Amen, amen säger jag dig: Den som<br />
inte blir född på nytt (grek. ”född ovanifrån) kan inte se Guds<br />
rike." De ”kan ... inte komma in i Guds rike” (Joh.3:5). Enligt Jesus,<br />
så hamnade de rättfärdiga från Gamla Testamentet i Abrahams sköte<br />
(Luk.16:22). Efter sin död steg Jesus ner till jordens innandöme och<br />
predikade för de andar i detta fängelse som trodde evangeliet och var<br />
födda ovanifrån. Han ledde sedan dessa fångar till himlen (Ef.4:8,9;<br />
1 Pet.4:19). Därför är de rättfärdiga från Israel i Gamla Testamentet<br />
nu i församlingen. En kvarleva av det naturliga Israel kommer att bli<br />
födda från ovan i framtiden och förena sig med det andliga Israel,<br />
församlingen (de som är kallade ut).<br />
<strong>14</strong>9
150<br />
Detta visar Guds suveränitet att ge församlingen tecken genom<br />
symboler och skuggbilder i Skriften. Det visar också det felaktiga i att<br />
tro att församlingen var Guds reservplan efter att Israel misslyckats.<br />
Församlingen är Guds krönta skapelse fastän alla inte kommer att<br />
förvärva status som brud. Senare kapitel förklarar mera om den<br />
dubbla arvslotten.<br />
150
151<br />
Kapitel 10<br />
Guds suveränitet genom oss<br />
Jag är korsfäst med Kristus, och nu lever inte längre jag,<br />
utan Kristus lever i mig. Och det liv jag nu lever i min kropp,<br />
det lever jag i tron på Guds Son, som har älskat mig och<br />
utgett sig för mig. (Gal. 2:20)<br />
Jag lär mig att det inte är jag som lever det kristna livet och<br />
utför Kristi gärningar, utan det är jag som accepterar att jag är död<br />
så att Kristus måtte leva och göra Sina gärningar genom mig. Jesus<br />
gav upp sin naturliga kropp för att vi skulle få Hans som kropp [som<br />
består av alla pånyttfödda] så att Han kunde fortsätta i en mycket<br />
större skala för att befria denna fallna generation.(1 Kor.12:27)<br />
Men nu är ni Kristi kropp och var för sig lemmar. Vi är inte en<br />
kropp som består av ”en annan Jesus”, en vek och värdelös Jesus.<br />
Vi har den kropp som tillhörde den Jesus som hade Hans första kropp<br />
och som visade Guds kraft till att befria fångar. (Heb.13:8) Jesus<br />
Kristus är densamme i går och i dag och i evighet. Det är<br />
sorgligt att de flesta inte håller med om att Kristi plan är att fortsätta<br />
att utöva Hans suveränitet i Hans andra ”kropp”, som Han hade i sin<br />
första kropp. (Am.3:3) Vandrar två tillsammans utan att de<br />
kommit överens om det? Detta kapitel skrivs för att vi skall bli<br />
hängivna Ordet, så att Kristus må vandra i oss och utöva Sin<br />
suveränitet genom oss. En kungs söner är prinsar som växer upp för<br />
att ärva hans auktoritet och utöva hans suveränitet. (Ps.45:16) I<br />
dina fäders ställe skall dina söner komma, du skall sätta dem<br />
till prinsar överallt på jorden.<br />
Köttets sinne är fiende till Gud och kan inte underordna sig<br />
Honom. (Rom. 8:7) I Adam dog vi alla och blev oanvändbara för<br />
Gud; genom att förbli i Kristus, som är Ordet, blev vi kärl till Hans<br />
regerande auktoritet. (1 Kor.15:22) Liksom i Adam alla dör, så<br />
skall också i Kristus alla göras levande. (Rom.5:17) Ty om en<br />
endas fall gjorde att döden fick herravälde genom denne ende,<br />
hur mycket mer skall då inte de som mottar den överflödande<br />
nåden och rättfärdighetens gåva regera i liv genom denne<br />
ende, Jesus Kristus. Det var meningen att vi skulle acceptera Guds<br />
nåd och ”regera i liv”. När den adamitiska människan dör i oss,<br />
kommer den andliga människan till liv. (2 Kor.4:16) Därför tappar<br />
vi inte modet. Även om vår yttre människa (den själviska,<br />
adamitiska naturen) bryts ner, förnyas vår inre människa (Kristus<br />
i dig) dag för dag. När vi läser Ordet och ångrar vårt köttsliga<br />
151
152<br />
tänkande och liv för att acceptera Kristi tänkande och liv, blir det<br />
möjligt för Honom att regera genom oss.<br />
(2 Kor.4:11) Ty vi som lever utlämnas ständigt åt döden<br />
för Jesu skull, för att också Jesu liv skall uppenbaras i vår<br />
dödliga kropp. Genom jagets död, kan vi förvänta oss Jesu liv bli<br />
manifesterat i våra mänskliga kroppar. Kristi liv här är inte bara Hans<br />
frukt utan också Hans tjänst, som vi skall se. De som predikar att så<br />
länge vi är i kroppen kommer vi alltid att vara slavar under synden,<br />
är bedragare. (2 Joh.7) Ty många bedragare har gått ut i<br />
världen, och de bekänner inte att Jesus är Kristus, som har<br />
kommit i köttet. När Jesus fysiskt kommer tillbaka, kommer Han att<br />
ha en förhärligad kropp, men nu kommer Han i sina troendes<br />
kroppars kött. De som predikar att vårt sista hopp här är att bara bli<br />
förlåtna och inte förvandlade är bedragare. Paulus förklarade att han<br />
avslöjade ett mysterium med orden ”Kristus i er, härlighetens<br />
hopp” (Kol.1:27). Han sade att visdomen i detta mysterium var att<br />
”ställa fram varje människa som fullkomlig (komplett eller<br />
mogen) i Kristus (28). Kristus i dig har makt över synden och<br />
förbannelsen runt omkring oss. När vi begriper att Kristi syfte är att<br />
leva i oss, att vår tro på vad Han kan göra i oss och genom oss växer<br />
exponentiellt. (Filem.1:6) Min bön är att din gemenskap (grek.<br />
dela tillsammans) med oss i tron skall visa sig verksam och ge<br />
en klar insikt om allt gott som vi äger tillsammans i Kristus.<br />
När vi accepterar Kristi sinne, som är Guds Ord, förvandlar det<br />
oss. (Rom.12:2) Och anpassa er inte efter den här världen,<br />
utan låt er förvandlas genom sinnets förnyelse, så att ni kan<br />
pröva vad som är Guds vilja, det som är gott och fullkomligt<br />
och som behagar honom. Om vi inte ångrar oss, (grek. ”ändrar<br />
vårt sinne”) när vi läser Ordet, accepterar vi inte förvandlingen av<br />
Kristi liv och gärning i oss. Det första vi måste tro är evangeliet.<br />
(Gal.2:20) och nu lever inte längre jag, utan Kristus lever i<br />
mig. Den gamla människan dog på korset och nu lever Jesus i mig.<br />
<strong>Tro</strong>n på detta rättfärdigar oss och ger oss rätt till kraften att få det<br />
att hända. På grund av att många inte förstår detta, har vi inget hopp<br />
utan fortsätter i synd och räknar med Guds nåd till att bli förlåten.<br />
(Rom.16:1) Skall vi fortsätta att synda för att nåden skall bli<br />
större? (2) Nej, visst inte! Vi som har dött bort från synden,<br />
hur skulle vi kunna fortsätta att leva i den? Notera att på grund<br />
av nåden måste vi inte leva i synd. (3) Eller vet ni inte att vi alla<br />
som har blivit döpta till Kristus Jesus har blivit döpta till hans<br />
död? (4) Vi är alltså genom dopet till döden begravda med<br />
honom, för att också vi skall leva det nya livet,… När vi döptes,<br />
dog den gamle syndaren och begravdes så att vi kan vandra i nytt<br />
152
153<br />
liv. (5) Ty är vi förenade med honom genom en död som hans,<br />
skall vi också vara förenade med honom genom en<br />
uppståndelse som hans. Genom att tro på dopet, både dör och<br />
uppstår vi. Varken en död eller en uppstånden människa kan synda.<br />
(6) Vi vet att vår gamla människa har blivit korsfäst med<br />
Kristus, för att syndens kropp skall berövas sin makt, så att vi<br />
inte längre är slavar under synden. Genom tron dog vi och nu<br />
lever Jesus i oss. Vi blev ”frälsta från mörkrets välde”<br />
(Kol.1:13). Detta är de verkligt goda nyheterna.<br />
Vi är bara fria från syndens välde om vi tror det. Vi kan nu<br />
använda dessa löften som ett tveeggat svärd för att tillintetgöra<br />
förruttnelsen i våra liv. (2 Kor.7:1) Då vi alltså har dessa löften,<br />
mina älskade, så låt oss rena oss från all besmittelse från kött<br />
och ande och i gudsfruktan fullborda vår helgelse. Vi är<br />
ansvariga att rena oss själva genom tron på dessa löften.<br />
De som tror på löftena kommer att bära frukt. Maria är en<br />
förebild på detta. Hon trodde på löftet att hon skulle bära Jesu frukt i<br />
sin förgängliga kropp. (Luk.1:31-35) Han svarade dem: "Min mor<br />
och mina bröder är de som hör Guds ord och handlar efter<br />
det."(Luk.8:21) På ett sätt är vi Hans mor om vi är sådana som<br />
alstrar Jesu frukt i våra liv. I en liknelse om såningsmannen, sådde<br />
Jesus säden (grek. sperma), Ordet, i våra hjärtan. Eftersom Ordet är<br />
Jesu andliga säd, kan det bara alstra Hans frukt. Inget ord från en<br />
människa eller religion kan göra detta. Bara ett av de fyra exemplen<br />
som tog emot Ordet bar 30-, 60- eller 100-faldig frukt. Och salig är<br />
du som trodde, ty det som Herren har sagt till dig skall gå i<br />
uppfyllelse." (Luk.1:45) På grund av att hon trodde Ordet, bar hon<br />
Jesu frukt. Ordet måste bli trott för att det skall bli uppfyllt i oss.<br />
(Heb.4:2) Ty evangeliet har predikats för oss liksom för dem.<br />
Men för dem blev ordet som de hörde inte till någon nytta,<br />
eftersom det inte genom tron hade smält samman med dem<br />
som hörde det. Vi kan höra evangeliet, men det kan bli utan verkan<br />
genom vår otro, precis som Israel gjorde. Genom att bära frukt<br />
genom denne samme Jesus, visar vi vilka de sanna troende är. Jesus<br />
sa, ”Ni skall känna igen dem på deras frukt”, inte genom vad de<br />
säger eller vad de är.<br />
Paulus visade hur vi skulle utöva vår tro med vår förnyade<br />
föreställningsförmåga.<br />
(2 Kor.3:18) Och vi alla som med avtäckt ansikte skådar<br />
Herrens härlighet som i en spegel, vi förvandlas till en och<br />
samma bild, från härlighet till härlighet. Det sker genom<br />
Herren, Anden. Om vårt ansikte i sanning är avtäckt, ser vi genom<br />
tron Guds slutliga verk i spegeln, som är ”Kristus i er, ert<br />
153
154<br />
härlighetshopp.” Bara genom att se Ordets Jesus i spegeln, så<br />
kommer det att förvandla oss till Hans avbild. Den Jesus vi ser måste<br />
vara Han som har makten över synden och förbannelsen runt<br />
omkring oss. De flesta kristna skulle anse oss vara stolta som ser i<br />
spegeln i tro och ser Jesus, men sanningen är att dessa är de enda<br />
som är ödmjuka inför Ordet. Den som ser sitt naturliga ansikte i<br />
spegeln kommer inte att ha någon kraft att lyda.<br />
(Jak.1:23) Om någon är ordets hörare och inte dess görare,<br />
liknar han en man som betraktar sitt ansikte i en spegel, Det<br />
är dessa som är de som inte förenar tron med evangeliet, så att det<br />
kan fullbordas i dem.<br />
(Rom.6:11) Så skall också ni se på er själva: Ni är döda<br />
från synden och lever för Gud i Kristus Jesus (12) Synden<br />
skall därför inte härska i er dödliga kropp, så att ni lyder dess<br />
begär. Notera att sättet att inte låta synden regera är att anse dig<br />
själv vara immun mot den, därför att du är död. Det är att tro att<br />
Jesus tog bort din synd och att du är fri att lyda Gud. Gud ger kraft<br />
att frälsa dem från synden,som tror det sanna evangeliet.<br />
(Rom.1:16) Jag skäms inte för evangelium. Det är en Guds<br />
kraft som frälser var och en som tror,…. De som inte accepterar<br />
sin kraft över synden genom tron kommer att bevisas vara ogräs och<br />
bär ingen frukt. (Rom.6:17) Men Gud vare tack! Ni var syndens<br />
slavar men har nu av hjärtat blivit lydiga mot den lära som ni<br />
blivit överlämnade åt. (18) Nu är ni slavar under<br />
rättfärdigheten, sedan ni har befriats från synden. Den sanna<br />
undervisningen sätter oss fria från synden, om vi tror på den och<br />
handlar efter den med vårt hjärta. Jesus sa, ”Ni skall förstå<br />
sanningen, och sanningen skall göra er fria.” Om vår sanning<br />
inte sätter oss fria, så beror det antingen på att det inte är<br />
SANNINGEN eller så tror vi egentligen inte på det. Om du inte har<br />
haft seger, så studera sanningen och inte religionen.<br />
Nyligen fick jag ett ”ve mig”-email från en vän som var<br />
bedrövad över sin oförmåga att övervinna en viss synd. Jag satte<br />
strålkastarljuset på vissa fraser i hans brev såsom följande: ”Jag<br />
kunde inte stå emot; jag är fast; mitt kött är svagt; de fick mig<br />
verkligen; jag har inget hopp; ingen viljekraft; jag är besegrad; jag<br />
är slut” och svarade honom med följande: ”Bara för att du<br />
misslyckas, betyder det inte att du ger upp tron. Du befriades från<br />
denna synd för 2000 år sedan. Jämför vad du har trott gällande<br />
dessa fraser, med vad du borde tro. (Jag sände honom evangeliets<br />
budskap om befrielsen från synden) Du har en massa tro genom att<br />
stanna i fångenskap. Även i ditt misslyckande måste du vandra i tro<br />
för att komma ut ur fångenskapen.<br />
154
155<br />
Min väns vilja var emot synden, så det var ingen uppsåtlig<br />
olydnad. Hans misslyckande fanns i hans tro. Han trodde allting han<br />
inte borde ha och det berövade honom kraften. <strong>Tro</strong> som slocknar till<br />
slut hade en svaghet från början. Om vi syndar, finns det några steg<br />
vi borde ta för att lägga en grund för vår tro. Om vi säger att vi inte<br />
har någon synd, med andra ord: Om vi rättfärdigar oss själva, så är<br />
vi bedragna (1 Joh.1:8), bekänner våra synder, blir vi förlåtna och<br />
renade från all synd (9). Vi ska först bekänna våra synder. Sedan ska<br />
vi göra som israeliterna när de hade blivit bitna av ormar: De fäste<br />
sina ögon på offerormen på pålen och såg sin synd och förbannelse<br />
på den. Så ska vi också göra: Vända om och bekänna Jesu offer. (4<br />
Mos.21:8) Från det ögonblicket, ska vi tro att vår synd är lagd på<br />
Honom och att vi är befriade. Som Johannes Döparen sa, ”Se Guds<br />
Lamm, som tar bort världens synd.” Guds anmärkning mot den<br />
gammaltestamentliga lagen var att den kunde inte”fullkomna dem<br />
som framträda med sådana.” (4) Ty omöjligt är att tjurars och<br />
bockars blod skulle kunna borttaga synder. (<strong>14</strong>) Ty med ett<br />
enda offer har han för beständigt fullkomnat dem som bliva<br />
helgade. Gamla Testamentet hade ett blodsbeskydd och förlåtelse,<br />
men kunde aldrig befria från syndens natur. Många idag predikar<br />
bara det som det förbundet erbjöd och lämnar dem som tror på<br />
dessa förkunnare i syndens bojor. När ni kom till Herren, fick många<br />
av er uppleva att ni blev befriade från vissa synder. Vad det verkliga<br />
evangeliet lär oss är att Gud vill fortsätta denna process.<br />
Jag hör att det allmänt predikas om att vi är bara syndare<br />
frälsta av nåd. Det kanske förvånar dig att få reda på att det inte<br />
finns något sådant uttryck i <strong>Bibeln</strong>. Syndare frälsta av nåd är en<br />
självmotsägelse. En människa är antingen en syndare eller också är<br />
hon frälst av nåd. Jesus gjorde alltid skillnad på efterföljare och<br />
syndare. (Matt.26:45) Människosonen skall överlämnas i<br />
syndares händer. (Luk.6:33) Och om ni gör gott mot dem som<br />
gör gott mot er, skall ni ha tack för det? Så handlar också<br />
syndare. (34) Och om ni lånar åt dem som ni hoppas skall<br />
betala tillbaka, skall ni ha tack för det? Också syndare lånar åt<br />
syndare för att få tillbaka vad de lånat ut.<br />
Det har sagts att Paulus var den lärjunge som gjorde anspråk på<br />
att vara den störste av alla syndare. Fel! Han sade att han var den<br />
störste av dem som Jesus kom att frälsa från synden.<br />
(1 Tim.1:15) Det är ett ord att lita på och värt att på allt sätt<br />
tas emot, att Kristus Jesus har kommit till världen för att<br />
frälsa syndare – och bland dem är jag den störste. (Gud visade<br />
fram Paulus som ett exempel på Hans kraft att frälsa vem som helst.)<br />
(16) Men jag mötte barmhärtighet, för att Kristus Jesus skulle<br />
155
156<br />
visa hela sitt tålamod främst mot mig och låta mig bli en<br />
förebild för dem som skulle komma till tro på honom och<br />
vinna evigt liv. Paulus hade just sagt att hans synder fanns i det<br />
förflutna genom Guds förmåga att göra detta möjligt och att han nu<br />
räknades till dem som var förtroende värda. (12) Jag tackar<br />
honom som har gett mig kraft, Kristus Jesus vår Herre, för att<br />
han ansåg mig värd förtroende och tog mig i sin tjänst, (13)<br />
fastän jag förut var en hädare, förföljare och våldsman. Men<br />
han förbarmade sig över mig, därför att jag i min otro inte<br />
visste vad jag gjorde. Paulus inbegrep sig själv, när han sade att vi<br />
var syndare, men nu hade blivit rättfärdiga. (Rom.5:8) Men Gud<br />
bevisar sin kärlek till oss genom att Kristus dog i vårt ställe,<br />
medan vi ännu var syndare. (19) Liksom de många stod som<br />
syndare på grund av en enda människas olydnad, så skulle<br />
också de många stå som rättfärdiga på grund av den endes<br />
lydnad. (Gal.2:17) Men om vi genom att söka rättfärdigheten i<br />
Kristus visar oss vara syndare, skulle då Kristus stå i syndens<br />
tjänst? Nej, och åter nej! (1 Kor.6:9) Vet ni inte att inga<br />
orättfärdiga skall få ärva Guds rike? Bedra inte er själva!<br />
Varken otuktiga eller avgudadyrkare, varken<br />
äktenskapsbrytare eller de som utövar homosexualitet eller<br />
de som låter sig utnyttjas för sådant, (10) varken tjuvar eller<br />
giriga, varken drinkare, förtalare eller utsugare skall ärva<br />
Guds rike. (11) Sådana var en del av er. Men ni har tvättats<br />
rena, ni har blivit helgade, ni har förklarats rättfärdiga i<br />
Herren Jesu Kristi namn och i vår Guds Ande.<br />
Herren sade genom Paulus att Jesus skilt oss från syndarna.<br />
(Heb.7:26) En sådan överstepräst var det vi också behövde,<br />
en som är helig, oskyldig, obefläckad, skild från syndare och<br />
upphöjd över himlarna. De som rättfärdigar sig själva genom att<br />
säga att vi alla bara är syndare kommer inte att erhålla<br />
barmhärtighet genom vår Överstepräst. (Ords.28:13) Den som<br />
döljer sina överträdelser går det ej väl, den som bekänner och<br />
överger dem får barmhärtighet. David sade att syndare skulle bli<br />
skilda från de rättfärdiga och bli dömda. (Ps.1:1) Salig är den som<br />
inte följer de ogudaktigas råd och inte går på syndares väg<br />
eller sitter bland bespottare. (5) Därför skall de ogudaktiga ej<br />
bestå i domen, ej syndarna i de rättfärdigas församling.<br />
Om vi tror på bedragarens evangelium att vi alltid skall vara<br />
syndare i stället för att ”bli fria från synden”, då är det vad vi<br />
kommer att få. Jesu sa, ”Som du tror skall det ske dig.” Det är<br />
viktigt att vi tror exakt det som Ordet säger. Det är viktigt att vi ser<br />
att den bibliske Jesus i spegeln och inte en annan Jesus, som<br />
156
157<br />
människor har gjort. (2 Kor.11:4) Om vi ser den humanistiske Jesus i<br />
spegeln, som det så ofta predikas om idag, då är det enda bild av<br />
Jesus vi kan komma in i. Detta är en Jesus som inte har någon kraft.<br />
Har Jesus i din spegel kraft över synd och förbannelse? Har Han kraft<br />
att betjäna dig med helande, befrielse och försörjning? Om det är så,<br />
då kommer det att vara det som Han har förmåga att göra genom<br />
dig.<br />
(Kol.1:21) Också ni som en gång var främmande för Gud<br />
och genom ert sinnelag och genom era onda gärningar hans<br />
fiender, (22) också er har han nu försonat med sig, när han i<br />
sin jordiska kropp led döden. Han vill låta er träda fram inför<br />
sig heliga, fläckfria och oförvitliga, (23) om ni verkligen står<br />
fasta och väl grundade i tron och inte låter er rubbas från<br />
hoppet i det evangelium som ni har hört (det ursprungliga<br />
evangeliet)… Vi är nu försonade tack vare korset, om vi står fasta i<br />
tron och inte låter oss rubbas från hoppet i det sanna evangeliet. Det<br />
grekiska ordet som här är översatt med ”försonat” betyder här<br />
”utbytt”. På korset bytte Jesus ut Sitt liv, Sin välsignelse och Sin<br />
kraft med vårt gamla liv, vår förbannelse och vår svaghet. Vårt<br />
gamla liv och dess straff, förbannelsen, finns på korset och nu bor<br />
Kristus i oss. Gud byter ut oss till att bli heliga och utan fläck, för att<br />
befria oss från vårt förflutnas onda gärningar. Kristus, som är<br />
välsignad med rättfärdighet och kraft, kommer att använda sin<br />
suveränitet genom oss för att Han bor i oss. Vi är nu i försoningens<br />
tjänst (2 Kor.5:18-21). Med andra ord är det vårt jobb att erbjuda<br />
detta utbyte till dem som tror, så att människor blir frälsta från<br />
synden, blir helade och befriade och får sin försörjning.<br />
Förbannelsen finns uppräknad i 4 Mosebok 28 och det täcker<br />
allting dåligt som händer en människa som ett resultat av att bryta<br />
Guds lagar. Jesus bar denna förbannelse så att vi skulle kunna ha<br />
auktoritet över den, både i våra liv och i andras liv som tror.<br />
(Gal.3:13) Kristus friköpte oss från lagens förbannelse, när<br />
han blev en förbannelse i vårt ställe… (<strong>14</strong>) för att den<br />
välsignelse Abraham fått skulle i Jesus Kristus komma till<br />
hedningarna. Jesus blev en förbannelse och nu får vi som tror<br />
”Abrahams välsignelse”. Han blev välsignad ”i allt” (1<br />
Mos.24:1). Utbytet utfördes på korset, men kommer att bli<br />
manifesterat när vi använder evangeliet i tro mot förbannelsen.<br />
Innan fallet levde Adam i Edens lustgård utan sjukdom, förgängelse<br />
eller brist av något slag. Titta dig omkring. Förbannelsen märks i hela<br />
skapelsen på grund av fallet. I Sitt liv och i Sin död, tillintetgjorde<br />
Jesus denna förbannelse. Han gav denna tjänst vidare till sina<br />
lärjungar och de befalldes att ge den vidare till sina lärjungar och<br />
157
158<br />
vidare till oss. (Matt.28:19-20) Så småningom blev detta evangelium<br />
totalt förstört av religion, så det som fördes vidare var en slags<br />
gudlighet som förnekar dess kraft. (2 Tim.3:5).<br />
Den Helige Ande gör det möjligt för dem som mottagit Honom<br />
att komma in i allt det som Kristus är. Paulus ber i brevet till<br />
Efesierna, (16) ”Jag ber att han i sin härlighets rikedom skall<br />
ge kraft och styrka åt er inre människa genom sin Ande, (17)<br />
och att Kristus genom tron skall bo i era hjärtan och ni skall<br />
bli rotade och grundade i kärleken. (18) Ni skall då<br />
tillsammans med alla de heliga kunna förstå bredden och<br />
längden och höjden och djupet (19) och lära känna Kristi<br />
kärlek, som går långt utöver vad någon kan förstå. Så skall ni<br />
bli helt uppfyllda av all Guds fullhet. (Ef.3:16-19) Kristi fullhet,<br />
Hans bredd, höjd, djup och kärlek blev given till oss genom tron.<br />
Kristus skall bli ”förstådd” genom tro när den Helige Ande gör detta<br />
möjligt för oss, "att vi skall bli fyllda av all Guds fullhet.” Tycks<br />
det vara alltför bra för att vara sant? ”Evangelium” betyder de ”goda<br />
nyheterna”. Jag skrev inte Ordet, jag bara tror på det. Låt inte<br />
religionen stoppa er, bröder och systrar.<br />
Lägg märke till uttrycket ”all Guds fullhet”. Om det är som 1<br />
Moseboken 1 säger att varje frö bringar fram arter efter sitt slag,<br />
vilket frö har då blivit sått i oss? Först genom våra föräldrar; vi är<br />
alla födda av säden från en fallen mänsklighet. Sedan, om vi läser om<br />
liknelsen om såningsmannen, har vi tagit emot säd (grek. ”sperma”)<br />
från Ordet (Jesus) och blivit födda på nytt ovanifrån. Denna Ordets<br />
säd är ingen människosäd, utan Guds säd. (Joh.1:1) Ordet var Gud<br />
(Joh.3:6) Det som är fött av köttet är kött, och det som är fött<br />
av Anden är ande. Var inte förvånad över att jag sade att ni<br />
måste födas på nytt. (grek. från ovan). När Jesus talade om för<br />
judarna att Han var Guds Son, försökte de stena Honom och sa, ”du<br />
hädar och gör dig själv till Gud, du som är en människa.”<br />
(Joh.10:29-33) De visste att om Gud hade en son, så skulle Han<br />
vara Gud också. (Joh.10:34) Jesus svarade dem: "Står det inte<br />
skrivet i er lag: Jag har sagt att ni är gudar? (35) Om han nu<br />
kallar dem som fick Guds ord för gudar – och Skriften kan inte<br />
göras om intet. (36) hur kan ni då säga till honom, som<br />
Fadern har helgat och sänt till världen: Du hädar, därför att<br />
jag sade: Jag är Guds Son. På originalspråket fanns det inga små<br />
eller stora bokstäver för sådana ord som ”gudar” eller ”ande”. Jesus<br />
sade att judarna som hade tagit emot det Gamla Testamentets Ord<br />
(bokstäver) var genom sin ställning, gudar. Hur mycket mer är då vi<br />
som har tagit emot det Nya Testamentets Ord (Ande)? Vi är gudar,<br />
inte i köttet, för det är människosäd, utan i anden, för det är Guds<br />
158
159<br />
säd. Jesus sa, ”De ord jag har talat till er är ande”. Eftersom<br />
varje frö bringar fram en ört efter sitt slag, blir avkomman till en<br />
hund blir en hund, en avkomma till en människa blir en människa och<br />
avkomman till Gud blir gud. Ju mer av Guds säd vi sår i god jord,<br />
desto mer manifesterar sig Gud i oss. (Rom.1:3) hans Son, som<br />
till sin mänskliga natur föddes av Davids släkt (var<br />
Människosonen i köttet) och som genom helighetens Ande blev<br />
med kraft bevisad vara Guds Son (Guds Son i anden) alltifrån<br />
uppståndelsen från de döda, evangelium om Jesus Kristus, vår<br />
Herre. Vi är precis som Jesus, människosöner i köttet, men Guds<br />
söner till vår andliga människa. (Hebr.2:17) Därför måste han i<br />
allt bli lik sina bröder för att bli en barmhärtig och trogen<br />
överstepräst inför Gud och sona folkets synder…. Jesus<br />
skapades lika oss i allting. (18) Eftersom han själv har lidit och<br />
blivit frestad, kan han hjälpa dem som frestas. Som<br />
Människosonen kände Jesus till frestelser och har därför förmåga att<br />
hjälpa oss. Vår Jesus är ”Guds enfödde Son” och vi är pånyttfödda<br />
Guds söner genom Honom. (Ef.4:11-13) Och han gav några till<br />
apostlar, andra till profeter, andra till evangelister och andra<br />
till herdar och lärare. (Nikolaiternas felaktiga lära gick ut på att<br />
man hade gjort sig av med några av dess tjänster, men Ordet säger<br />
inte något sådant)(12) De skulle utrusta de heliga till att utföra<br />
sin tjänst att bygga upp Kristi kropp, (13) tills vi alla når fram<br />
till enheten i tron och i kunskapen om Guds Son, till ett sådant<br />
mått av manlig mognad att vi blir helt uppfyllda av Kristus.<br />
Kristi fullhet, alla Hans tjänster och Hans rättfärdighet tillhandahålls<br />
oss. Den avfälliga församlingen undervisar att detta tillstånd är<br />
ouppnåeligt, därför att den räknar med människans förmåga och inte<br />
Guds. De säger att Gud är oförmögen eller ovillig att helt och hållet<br />
frälsa oss från syndens nedbrytande krafter. (Heb.7:25) Därför kan<br />
han också helt och fullt (grek. fullständigt) frälsa dem som<br />
genom honom kommer till Gud, ty han lever alltid för att mana<br />
gott för dem.<br />
Jag kan höra några säga, ”David, jag kan inte se några sådana i<br />
min omgivning. Hur kan detta komma sig?” Först av allt vill jag säga<br />
att utan ett fullständigt förnyat sinne genom Ordet, kan vi inte<br />
urskilja dem. Ett fåtal kunde se att Jesus var i Guds fullhet. Israels<br />
ledare kunde inte känna igen Honom. Även Hans lärjungar ifrågasatte<br />
Honom. Petrus förebrådde Honom, Tomas tvivlade på Honom. För det<br />
andra har han sparat det bästa vinet till sist. (2 Thess.1:10) när<br />
han kommer för att förhärligas i sina heliga och väcka<br />
förundran hos alla dem som tror. Ty vårt vittnesbörd har ni<br />
trott. Så skall det ske på den dagen. Paulus trodde att det skulle<br />
159
160<br />
komma en dag när de heliga skulle få nåd att tro Hans undervisning<br />
och manifestera Jesus. Detta förklarar att Herren skulle komma när<br />
detta händer. Hans gröda hade kommit till mognad, redo för skörd.<br />
(11) Och därför ber vi alltid för er, att vår Gud skall anse er<br />
värdiga sin kallelse och med kraft fullborda varje god föresats<br />
och gärning i tron, (12) så att vår Herre Jesu namn förhärligas<br />
i er och ni i honom genom vår Guds och Herren Jesu Kristi<br />
nåd. Guds nåd, genom de heligas tro, kommer att manifestera Jesu<br />
karaktär och auktoritet för att förbereda Hans verk och Hans<br />
ankomst.<br />
Profeten Joel förkunnar full upprättelse från allt det som<br />
förbannelsen och religionen har tagit från Guds folk. (Joel 2:23)<br />
Fröjda er, ni Sions barn, var glada i HERREN, er Gud, ty han<br />
har gett er Läraren som ger rättfärdighet. Han skall låta rikligt<br />
med (eller ett tidigt) regn komma ner över er, både höstregn<br />
och vårregn som tidigare. (24) Så skall logarna fyllas med säd<br />
och pressarna flöda över av vin och olja (bära mycket frukt).<br />
(25) Jag skall ersätta er för de årsgrödor som åts upp av<br />
gräshopporna och gräsbitarna, av gräsätarna och<br />
gräsgnagarna, den stora här som jag sände ut mot er. Dessa<br />
insekter representerar förbannelsen över Guds gröda eller Hans folk.<br />
Gud sade att vår- och höstregnet skulle ge Hans folk ersättning för<br />
de tidigare årens skövling. Detta regn identifierades i Joel 2:28,29<br />
som utgjutelsen av Guds Ande över Guds folk.<br />
Petrus citerar Joel 2:28,29 och tillkännager att utgjutelsen av<br />
Anden på pingstdagen var en uppfyllelse av denna profetia.<br />
(Apg.2:16) Nej, det är detta som är sagt genom profeten Joel:<br />
(17) Och det skall ske i de sista dagarna, säger Gud: Jag skall<br />
utgjuta av min Ande över allt kött. Era söner och era döttrar<br />
skall profetera, era unga män skall se syner, och era gamla<br />
män skall ha drömmar. Andens ”vårregn” kom i det<br />
gammaltestamentliga Gudsfolkets ”sista dagar” och ”höstregnet”<br />
kommer att komma i det nytestamentliga Gudsfolkets ”sista<br />
dagar”. Detta vårregn kom till de judar som trodde, för att upprätta<br />
dem efter det stora avfallet och sedan gavs det vidare till<br />
hedningarna. De lärjungar som mottog Andens kraft vandrade som<br />
Jesus vandrade och gjorde Hans gärningar. Hedningarna kallade dem<br />
kristna, det vill säga ”Kristus-lika”. Det är svårt att övertyga<br />
människor om att så är fallet idag, men än är det inte över. I nästan<br />
2000 år har bara ett fåtal tagit del av vårregnet. Höstregnet kommer<br />
att komma de troende till del, för att återupprätta den fallna<br />
församlingen till Kristus-likhet och sedan fortsätter det till judarna.<br />
160
161<br />
När kommer höstregnet? Både judar och församlingen har<br />
avfallit från vad som gavs i Evangelierna och Apostlagärningarna för<br />
2000 år sedan. Guds Ande säger, (Hos.5:15) Jag vill gå min väg,<br />
jag vill vända tillbaka till min boning, till dess de erkänner sin<br />
skuld och söker mitt ansikte. I nöden skall de vända sig till<br />
mig. Det är tydligt att Herren lämnade Israel och församlingen till<br />
deras egenvilja och falska ledarskap. Mitt i nöden, som redan har<br />
börjat, kommer det att bli ånger och omvändelse. Hans folk kommer<br />
att säga, (Hos.6:1) "Kom, låt oss vända om till HERREN. Ty han<br />
har rivit oss, han skall också hela oss. Han har slagit oss, han<br />
skall också förbinda oss. (2) Han skall om två dagar på nytt<br />
göra oss levande, ja, på tredje dagen skall han låta oss stå<br />
upp, så att vi får leva inför hans ansikte. (3) Låt oss lära<br />
känna HERREN, ja, låt oss sträva efter att lära känna honom.<br />
Hans uppgång är så viss som morgonrodnadens, och han skall<br />
komma till oss lik ett regn, lik ett vårregn (eng. övers. latter rain<br />
= höstregn) som vattnar jorden." Herren vill komma som ett<br />
höstregn. Den Helige Ande kommer att uppenbara sig i dem som<br />
mottar Honom, Jesus Kristus. Vi ser att på morgonen den tredje<br />
dagen kommer höstregnets utgjutelse att ske för att ge kraft och<br />
återupprätta efter en två-dagars (2000 år) avfallsperiod.<br />
Vad är dessa två dagar och när inträffar den tredje dagens<br />
morgon? (2 Petr.3:8) Men glöm inte detta, mina älskade, att en<br />
dag för Herren är som tusen år och tusen år som en dag. Om<br />
man läser det som de tidiga kyrkofäderna har skrivit, kan jag berätta<br />
för er att de i allmänhet trodde på den 1000-åriga profetiska dagen<br />
och att ändetiden skulle komma efter sex dagar räknat från<br />
begynnelsen. Hinduer, muslimer och judar trodde också på detta. I<br />
”The Rise and Fall of The Roman Empire” skriven av Gibbon, sade att<br />
de första kristna trodde detta. Jag har i Skriften funnit över ett dussin<br />
häpnadsväckande uppenbarelser genom att använda tusenårsdagarna<br />
och de pekar fram emot den tid som vi lever i idag. <strong>Bibeln</strong><br />
dukar fram dessa sju profetiska 1000-årsdagar. Dessa dagar räknas<br />
alltid från den förste Adams skapelse eller från födelsen av den ”siste<br />
Adam” (1 Kor. 15:45), Jesus Kristus. Det var 4000 år eller fyra dagar<br />
mellan den förste och ”siste” Adam. Sedan Jesu dagar har kalendern<br />
tubbats på i stor utsträckning, men de flesta tror att vi har kommit<br />
till den tredje dagens morgon eller begynnelsen på det tredje<br />
årtusendet sedan den ”siste” Adam. Det är också på morgonen den<br />
sjunde dagen eller början på det sjunde årtusendet sedan den förste<br />
Adam. Det är då ändetiden börjar och Gud slutför sitt verk.<br />
(1 Mos.2:2) På sjunde dagen hade Gud fullbordat sitt<br />
skapelseverk. Han vilade på sjunde dagen från hela det verk<br />
161
162<br />
som han hade gjort. Enligt denna förebild fullbordar Gud sitt<br />
skapelseverk på morgonen den sjunde dagen, också kallad den tredje<br />
dagen enligt en annan förebild och sedan vilar Han. Utgjutelsen av<br />
höstregnet som kommer snart, kommer att återupprätta de sanna<br />
troende till helighet, kraft och tjänst för Jesus.<br />
Som Salomo sa, ”Det som blivit gjort, kommer att göras<br />
igen, och det som hänt, kommer att hända igen.” (Pred.1:9)<br />
Det som hände med vårregnet i Apostlagärningarna kommer också<br />
att hända under höstregnets apostlagärningar i våra dagar. Den<br />
förföljda, Andefyllda kvarlevan kommer genom tecken och under att<br />
bringa väckelse till dem som älskar sanningen över hela världen.<br />
Vårregnet erbjöds först till Israel, men eftersom många smädade det,<br />
gavs det till hedningarna. Höstregnet kommer först att ges till<br />
hedningarna, men när många av dem smädar, kommer det att ges<br />
till kvarlevan av Israel. Jag tackar min Gud för att jag genom Hans<br />
nåd inte var omedgörlig, utan tog emot Hans vårregn. Det har gett<br />
mig ett mirakulöst liv, där Gud gett mig sin försörjning, men<br />
höstregnet kommer att bli ännu härligare.<br />
Har alla troende den Helige Andes vårregn? Jesus sade till sina<br />
lärjungar, Vid pånyttfödelsen, när Människosonen sätter sig på<br />
sin härlighets tron….(Matt.19:28) Pånyttfödelse (eng.<br />
regeneration) kommer från det grekiska ordet ”ny födelse”.<br />
Lärjungarna var födda på nytt, men hade inte den Helige Ande, för<br />
Jesus sade till dem,.. ”han förblir hos er och skall vara i er..<br />
(Joh.<strong>14</strong>:17) Senare sade Han till dem, Men när den helige Ande<br />
kommer över er, skall ni få kraft och bli mina vittnen….ända<br />
till jordens yttersta gräns." (Apg.1:8) När Anden kommer, får vi<br />
den kraft vi behöver för att bli Jesu vittnen. Lärjungarna kallades för<br />
kristna, därför att de gjorde Jesu gärningar.<br />
Den avfälliga församlingen i våra dagar har undanhållit många<br />
från att bli uppfyllda av denna kraft genom att säga att alla som är<br />
födda på nytt automatiskt har den Helige Ande. Uppenbarligen lärde<br />
inte Jesus detta och inte heller lärde Hans lärjungar detta senare.<br />
Paulus trodde inte detta. (Apg.19:1) Där träffade han några<br />
lärjungar, (2) och han frågade dem: "Tog ni emot den helige<br />
Ande när ni kom till tro?" De svarade honom: "Nej, vi har inte<br />
ens hört att den helige Ande har blivit utgjuten." Dessa<br />
lärjungar hade inte erfarit uppfyllandet av Anden. (6) Och när<br />
Paulus lade händerna på dem, kom den helige Ande över dem,<br />
och de talade med tungor och profeterade. Varför skulle troende<br />
behöva förbön för att erhålla Anden om det var automatiskt? Som i<br />
varje nytestamentligt fall, visste de om ifall de undfått Anden genom<br />
tecken och gåvor.<br />
162
163<br />
(Apg. 8:<strong>14</strong>) Då apostlarna i Jerusalem fick höra att<br />
Samarien hade tagit emot Guds ord, sände de dit Petrus och<br />
Johannes. (15) Dessa kom ner och bad för dem att de skulle<br />
få den helige Ande, (16) eftersom Anden ännu inte hade fallit<br />
på någon av dem. (17) Apostlarna lade då händerna på dem,<br />
och de tog emot den helige Ande. Döpta troende fick inte den<br />
Helige Ande förrän apostlarna kom och bad för dem.<br />
Vår ande måste födas på nytt innan den Helige Ande vill komma<br />
och bo i den. De förlorade kan inte ta emot Anden för Jesus sa,<br />
”Sanningens Ande som världen inte kan ta emot…”<br />
(Joh.<strong>14</strong>:17) Förbundets löfte säger klart att de som har ”en ny<br />
ande” kan få ”Min Ande”. (Hes.36:26) Jag skall ge er ett nytt<br />
hjärta och låta en ny ande komma in i er. Jag skall ta bort<br />
stenhjärtat ur er kropp och ge er ett hjärta av kött. (27) Jag<br />
skall låta min Ande komma in i er och göra så att ni vandrar<br />
efter mina stadgar och håller mina lagar och följer dem. När<br />
Guds Ande kommer för att bo i vår pånyttfödda ande, kommer Han<br />
att ge dig kraft att lyda Ordet.<br />
Jesus hade två andar, en pånyttfödd, mänsklig ande och en<br />
Helig Ande, Guds Ande. När vi blir frälsta, tar vi emot den<br />
pånyttfödda ande som är Hans avbild kallad ”Kristi Ande”. Endast<br />
då är vi kapabla att ta emot Guds Ande in i det heliga pånyttfödda<br />
tempel byggt för kraft. Lägg märke till den klara skillnaden mellan<br />
dessa två tillstånd. (Rom.8:9) Ni däremot lever inte efter köttet<br />
utan efter Anden, eftersom Guds Ande bor i er. (Guds Ande ger<br />
oss kraft till att vara andliga) Den som inte har Kristi Ande tillhör<br />
inte honom. Om vi inte har Kristi Ande är vi inte pånyttfödda. (10)<br />
Men om Kristus bor i er, är visserligen kroppen död för<br />
syndens skull men Anden är liv för rättfärdighetens skull. Kristi<br />
Ande ger inte kraft till vår fallna kropp utan ger oss Livets Ande.<br />
(11) Och om hans Ande som uppväckte Jesus från de döda bor<br />
i er, då skall han som uppväckte Kristus från de döda göra<br />
också era dödliga kroppar levande genom sin Ande som bor i<br />
er. När vi tar emot Guds Ande, ger Han oss sin kraft och ger liv åt<br />
våra kroppar som Han gjorde med Jesus.<br />
(Apg.5:32) Vi är vittnen till detta, vi och den helige Ande,<br />
som Gud har gett åt dem som lyder honom." Lyd, käre vän och<br />
ta emot. Om du är född på nytt, be då om Hans Ande. (Luk.11:13)<br />
Om ni som är onda förstår att ge era barn goda gåvor, hur<br />
mycket mer skall då inte er Fader i himlen ge den helige Ande<br />
åt dem som ber honom?" Gud ger bara den Helige Ande till dem<br />
som tillhör Honom. (Apg.2:18) Ja, över mina tjänare och<br />
tjänarinnor skall jag i de dagarna utgjuta av min Ande, och de<br />
163
164<br />
skall profetera. Med höstregnets kraft, kommer Gud att fullständigt<br />
tillintetgöra syndens och dödens förbannelse i dem bland Hans folk<br />
som är de trognaste. (1 Kor.15:51) Se, jag säger er en<br />
hemlighet: Vi skall inte alla insomna, men vi skall alla<br />
förvandlas, (52) i ett nu, på ett ögonblick, vid den sista<br />
basunens ljud. Ty basunen skall ljuda och de döda skall<br />
uppstå odödliga, och vi skall förvandlas. Lägg märke till att vi<br />
alla skall förvandlas vid den sista basunen, som äger rum i slutet av<br />
vedermödan, när Gud tar över världen. (Upp.11:15) Den sjunde<br />
ängeln blåste i sin basun. (den sista basunen) Då hördes i<br />
himlen starka röster som sade: "Herraväldet över världen<br />
tillhör nu vår Herre och hans Smorde, och han skall vara<br />
konung i evigheternas evigheter." Vilka är dessa människor som<br />
inte kommer att dö, utan blir förvandlade vid den sista basunen? Alla<br />
som syndar kommer att dö. (Hes.18:4,20) Den som syndar skall<br />
dö…. Jesus sade till sina lärjungar att de måste förlora sina liv för att<br />
vinna dem. (Matt.16:25) Den som vill bevara sitt liv (själ) skall<br />
mista det, men den som mister sitt liv (själ) för min skull, han<br />
skall vinna det. Det grekiska ordet för ”liv” är i denna vers psuche<br />
eller ”själ”. Vår själ är vårt sinne, vår vilja och våra känslor. Jesus<br />
sade att vi måste förlora vårt köttsliga sinne för att vinna vårt andliga<br />
sinne, vår andliga vilja och våra andliga känslor.<br />
Även om alla Guds utvalda kommer att förlora sina liv, så<br />
kommer alla inte att dö fysiskt. Några kommer att bli förvandlade<br />
utan att dö, därför att de redan har dött till sina gamla liv.(Rom.8:6)<br />
Köttets sinne är död, men Andens sinne är liv och frid. De som<br />
har ett köttsligt sinne måste dö, så att Andens sinne kan leva. Alla<br />
som inte har övervunnit synden i sitt sinne, vilja och känslor måste<br />
dö. (Rom.6:23) ”Ty syndens lön är döden..” Synden måste<br />
övervinnas innan den fysiska döden kan övervinnas. Jesus dog för att<br />
göra det möjligt för oss att mista våra gamla liv, för att få Hans liv<br />
och hans blod som skyddar oss så att vi blir accepterade under denna<br />
process. Processen kan slutföras i en lärjunge som bär frukt vid hans<br />
fysiska död, om han inte lyckas att helt korsfästa sitt gamla liv<br />
medan han ännu lever. Processen kan också slutföras i detta liv om<br />
vi låter jaget dö genom tron på det Jesus gjorde på korset. Det finns<br />
ingen dödens förbannelse i <strong>Bibeln</strong> över dem som inte syndar. Hanok<br />
och Elia symboliserar dessa människor som inte kommer att dö,<br />
därför att de vandrade i tro på Gud. Jesus övervann i sin första kropp<br />
så att Han kunde göra det i sin andra kropp, som utgörs av de<br />
troende som tar korset på. Han utplånade allt i det gamla livet, även<br />
den siste fienden, döden. (2 Tim.1:10) Han har gjort slut på<br />
döden och fört liv och odödlighet fram i ljuset genom<br />
164
165<br />
evangelium. Efter det att Gud utplånat vilddjurets, skökans och det<br />
gamla livets reglemente, kommer Gud att göra slut på döden.<br />
(1 Kor.15:24) Därefter kommer slutet, då han överlämnar<br />
riket åt Gud, Fadern, sedan han gjort slut på varje välde, varje<br />
makt och kraft. (25) Ty han måste regera tills han har lagt alla<br />
fiender under sina fötter. (26) Som den siste fienden berövas<br />
döden all makt, (27) ty allt har han lagt under hans fötter.<br />
En fiende som fortfarande har makt och som regerar över Guds<br />
folk är köttets gamla liv. (Rom.8:7) Köttets sinne är fiendskap<br />
mot Gud. Det underordnar sig inte Guds lag och kan det inte<br />
heller. Jesus vann över dessa fiender på korset för oss, men vi<br />
måste vandra i tro för att se det bli uppenbarat. Uppståndelsen och<br />
Jesu tillkommelse, som båda två utplånar döden, är i slutet, när han<br />
kommer att ha utplånat allt annat välde över Sitt folk, inte sju år<br />
innan Jesus sa,.”jag skall låta honom uppstå på den yttersta<br />
dagen.” (Joh.6:44,39) Det finns ytterligare en uppståndelse för<br />
dem som har dött rättfärdiga, så alla är inkluderade. (Upp.20:4; 1<br />
Kor.15:22-24) Jesu tillkommelse sker då. (1 Thess.4:15-17)<br />
(Joh.11:25) "Jag är uppståndelsen och livet. Den som tror<br />
på mig skall leva om han än dör, (uppståndelsen)(26) och var<br />
och en som lever och tror på mig skall aldrig någonsin dö. Om<br />
den första delen av denna mening talar om fysisk död, så var säker<br />
på att den sista delen talar om samma sak. För att bevisa kraften i<br />
Guds frälsning, kommer Han i dessa sista dagar att återupprätta tron<br />
på att Jesus har utplånat synden och döden. Då kommer somliga att<br />
undkomma döden. (Hebr.11:5) Genom tron togs Hanok bort<br />
utan att möta döden. Och man fann honom inte mer, ty Gud<br />
hade tagit honom till sig. Innan han togs bort, hade han fått<br />
det vittnesbördet att han funnit nåd hos Gud. <strong>Tro</strong>n att bli en<br />
övervinnare kommer att bli upprättad av höstregnet. (2<br />
Thess.1:10) när han kommer för att förhärligas i sina heliga<br />
och väcka förundran hos alla dem som tror. Ty vårt<br />
vittnesbörd har ni trott. Så skall det ske på den dagen.<br />
När kommer detta att ske? Jesus gav oss en tydlig ledtråd i<br />
denna förebild, (Matt.16:28) Amen säger jag er: Några av dem<br />
som står här skall inte smaka döden, förrän de får se<br />
Människosonen komma i sitt rike." Lägg märke till att Han sade<br />
att några av dem som står ”här” kommer inte att dö förrän de ser<br />
Jesu tillkommelse. Vad är här? Det är en förebild på att de stod i<br />
slutet av de sex dagarna eller 6000 åren, som vi kan se i nästa vers.<br />
(Matt.17:1) Sex dagar därefter tog Jesus med sig Petrus och<br />
Jakob och hans bror Johannes och förde dem upp på ett högt<br />
berg för att vara ensam med dem. (2) Och han förvandlades<br />
165
166<br />
inför dem: hans ansikte lyste som solen, och hans kläder blev<br />
vita som ljuset. Några som lever idag kommer att se Jesu<br />
tillkommelse, därför att vi har just passerat de sex dagarna eller de<br />
6,000 åren. Vi är nu ”sex dagar därefter”, på morgonen den sjunde<br />
dagen, när Petrus, Jakob och Johannes såg Jesu tillkommelse i Hans<br />
förhärligade kropp. Som förebild såg tre lärjungar Jesu tillkommelse<br />
utan att dö. Petrus, Jakob och Johannes som var de lärjungar som<br />
stod Jesus närmast, förebådar ” vi som lever och är kvar till<br />
Herrens ankomst…” (1 Thess.4:15) De två vittnena<br />
representerar martyrer som återuppstår vid den sista basunen<br />
(Upp.11:12,15). Dessa två grupper tjänar som en förklaring på<br />
uppståndelsen och uppryckelsen när Jesus kommer och uppfyller<br />
Ordet.<br />
166
167<br />
Kapitel 11<br />
Den siste Adam återupprättade vårt herravälde<br />
Den siste Adam blev en livgivande ande (1 Kor.15:45)<br />
Guds suveränitet är manifesterad genom dem som tror<br />
evangelium och låter Jesus i dem utöva herravälde över denna fallna<br />
skapelse. Någon menar att Jesus hade herravälde eftersom Han ju<br />
var Guds Son medan vi inte kan hoppas på något sådant. Detta är<br />
inte vad Jesus sa, som vi kommer att se. Det är sant att Jesus var<br />
Guds Son, (andlig människa) som levde i och gav kraft åt<br />
människosonen (den naturliga människan, Rom.1:3). Jesus kallade<br />
sig för det mesta ”människosonen”. Då Han erbjöd Guds frälsning<br />
till människorna hade man inget Nya Testamente utan endast Gamla<br />
Testamentet. Jesus gjorde alltid saker för att uppfylla Gamla<br />
Testamentet ”så att Skriften skulle uppfyllas.” Jag är säker på att<br />
judarna fattade vad Han sa. De hade läst om ”människosonen” i<br />
Gamla Testamentet. Jesus sade om sig själv: ”Och han har gett<br />
honom makt att hålla dom, eftersom han är Människoson.”<br />
(Joh.5:27). Jesus saknade auktoritet att verkställa domslut, inte på<br />
grund av att Han var Guds Son utan därför att Han var människoson.<br />
Denna auktoritet gavs till människan. Adam och hans barn fick denna<br />
auktoritet, men djävulen tillskansade sig den. (1 Mos.1:26) Gud<br />
sade: "Låt oss göra människor till vår avbild, till att vara lika<br />
oss. De skall råda över fiskarna i havet och över fåglarna<br />
under himlen, över boskapsdjuren och över hela jorden och<br />
över alla kräldjur som rör sig på jorden."(27) Och Gud<br />
skapade människan till sin avbild (28) Gud ... sade till dem:<br />
"Var fruktsamma och föröka er och uppfyll jorden! Lägg den<br />
under er och råd över fiskarna i havet, över fåglarna under<br />
himlen och över alla djur som rör sig på jorden!" Adam<br />
skapades till Guds avbild, vilket också innebar att han hade<br />
herravälde över jorden. Han förlorade dock detta herravälde; sitt<br />
eget och sina barns. Faktum är att han gav bort det. (Rom.6:16)<br />
Vet ni inte att om ni gör er till slavar under någon och lyder<br />
honom, då är ni hans slavar... Adam lydde djävulen genom Eva<br />
och gav honom sitt herravälde. Han lydde och blev tjänare till synden<br />
och djävulen. Djävulen härskade över honom; förbannelsen härskade<br />
över honom och djävulen härskade över honom genom förbannelsen.<br />
Den förste Adam misslyckades då han blev frestad, men inte den<br />
siste Adam. Paulus sade med syfte på Jesus: ”Så står det skrivet:<br />
Den siste Adam blev en livgivande ande.” 1 Kor.15:45). Jesus<br />
167
168<br />
sa: ”Orden som jag har talat till er är ande och liv.” Den som<br />
läser Jesu ord och tror vad han läser; i honom skapas Jesu Ande. Den<br />
som kallas den siste Adam är den andlige fadern till den andliga<br />
människan. Den siste Adam (Jesus) föll inte då han frestades av<br />
djävulen och tog därför tillbaka herraväldet åt sig själv och sina barn.<br />
(Heb.2:5) Det är inte under änglar han har lagt den<br />
kommande världen (Grekiska: ”befolkade jorden”) som vi talar<br />
om. ... (6). Vad är en människa, eftersom du tänker på<br />
henne? Han lade inte den befolkade jorden under änglars auktoritet<br />
utan under människans. Jesus kom hit ner i form av syndigt kött. Alla<br />
änglar hade kraft och förmågor som inte begräsades av något kött,<br />
medan Jesus var begränsad av köttet. <strong>Bibeln</strong> säger att Han blev trött,<br />
Han blev hungrig och Han blev törstig. Han blev ”frestad i allt<br />
liksom vi”, men Han gav inte efter för synden. En orsak till att Jesus<br />
måste komma i syndigt kötts gestalt och bli människa är att Gud ville<br />
att Han skulle få detta herravälde och ge det vidare till sina andliga<br />
barn. Ps.115:16) Himlen är HERRENS himmel och jorden har<br />
han gett åt människors barn.<br />
(1 Kor.15:21) Liksom i Adam alla dör, så skall också i<br />
Kristus alla göras levande. Då Adam dog var hela mänsklighetens<br />
säd i hans länder och de dog också. Då den siste Adam dog och<br />
uppstod, så var all Guds säd i Honom eftersom Han är Guds Ord,<br />
säden (grek: sperma) som såningsmannen gick ut för att så. Så<br />
säden till alla Hans barn var i Honom då Han uppstod. Alla som förblir<br />
i Kristus eller Ordet har uppstått från synd och förbannelse. Det som<br />
vi kommer att upptäcka i vedermödan är vem av alla kallade som<br />
blev utvalda av Honom innan världens grund blev lagd. Hans barn är<br />
Hans säd, Ordet. De är Ordet i köttet. (Rom.5:17) Ty om en endas<br />
fall (Adam) gjorde att döden fick herravälde genom denne<br />
ende, hur mycket mer skall då inte de som mottar den<br />
överflödande nåden och rättfärdighetens gåva regera i liv<br />
genom denne ende, Jesus Kristus (den siste Adam). Adam lade<br />
oss under förbannelsens herravälde, men Jesus återupprättade oss.<br />
De som har nådens och rättfärdighetens gåva är de som ”regerar i<br />
liv” genom Kristus.<br />
(Heb.2:6) (Psalm 8 citeras) På ett ställe har någon<br />
vittnat:”Vad är en människa, eftersom du tänker på henne,<br />
eller en Människoson, eftersom du tar dig an honom?” Då<br />
Jesus förklarade för judarna att Han var människosonen, så måste en<br />
del av dem medge att Han tillämpade psalm 8 på sig själv. Detta blev<br />
sagt till både den förste och den siste Adam och dem som var i dem.<br />
Gud gav auktoritet åt Adam och hans barn. Både människan och<br />
människosonen är nämnda här. (1 Mos.1:26) Gud sade: "Låt oss<br />
168
169<br />
göra människor till vår avbild, till att vara lika oss. De skall<br />
råda över fiskarna i havet och över fåglarna under himlen,<br />
över boskapsdjuren och över hela jorden och över alla<br />
kräldjur som rör sig på jorden." Adam förlorade sitt eget och sina<br />
barns herravälde då han föll och hamnade under djävulens<br />
herravälde. Den siste Adam segrade och tog tillbaka herraväldet.<br />
Jesus förde över sin auktoritet till lärjungarna, vilka var<br />
människosöner och Guds söner. De var inte födda som Guds söner;<br />
de måste födas på nytt som Guds söner genom att ta emot det<br />
levande Ordet. Guds söner levde nu i människosönerna och gav kraft<br />
åt dem.<br />
(Heb.2:7) (Psalm 8 citeras) En liten tid lät du honom vara<br />
ringare än änglarna, men krönte honom sedan med härlighet<br />
och ära och satte honom till Herre över dina händers verk; (8)<br />
allt lade du under hans fötter. Detta betyder helt klart att<br />
människorna var ämnade att bli prinsar på jorden och att regera åt<br />
Gud över Hans skapelse. Bibelstället är adresserat till hebreiska<br />
kristna, barn till den siste Adam. Med Guds händers verk menas här<br />
elementen, inte endast saker som händer i naturen. Även de saker<br />
som människan tillverkar är gjorda av beståndsdelar som Gud<br />
skapat. Genom Guds nåd har jag kommenderat bilar, tvättmaskiner,<br />
matberedare, luftkonditioneringsanläggningar, mikrougnar,<br />
båtmotorer, gräsklippare och många andra saker att vara ”helade”<br />
(reparerade) och sett det hända. Fast det var ju ”inte jag utan<br />
Kristus” som bor i mig genom Ordet. Orsaken till att många inte har<br />
herravälde över sådant är att de vägrar acceptera Ordet.<br />
Bevis på att auktoriteten som den siste Adam hade överfördes<br />
till Hans barn kan man finna i t.ex. följande: ”Som Fadern har sänt<br />
mig sänder jag er”; ”Allt vad ni binder på jorden skall vara<br />
bundet i himlen, och allt vad ni löser på jorden skall vara löst i<br />
himlen”; ”Se, jag har gett er makt att trampa på ormar och<br />
skorpioner och att stå emot fiendens hela välde”; ”Allt vad ni<br />
ber om och begär, tro att ni har fått det, så skall det vara ert”;<br />
och ”Om någon säger till detta berg: Lyft dig och kasta dig i<br />
havet, och inte tvivlar i sitt hjärta utan tror att det han säger<br />
skall ske, då skall det ske.” Detta är den sorts auktoritet som<br />
Jesus gav vidare till alla sina lärjungar intill idag.<br />
(Heb.2:8) Allt har du lagt under hans fötter. (Allting lades<br />
under Jesu och Hans kropps fötter, för vi är i Honom.) När han lade<br />
allt under honom, utelämnades inget, allt skulle vara lagt<br />
under honom. Här påstås det att allt ställdes under ”människans”<br />
och ”människosonens” herravälde i Hebréerbrevet 2:6. Jämför<br />
detta påstående, att allt är under Hans fötter med ett annat<br />
169
170<br />
vittnesbörd som finns i Efesierbrevet. Jesus var upphöjd (Ef.1:21)<br />
”över alla furstar och väldigheter, makter och herradömen, ja,<br />
över alla namn som kan nämnas inte bara i denna tidsålder<br />
utan också i den kommande. (22) Allt lade han under hans<br />
fötter, och honom som är huvud över allting gav han åt<br />
församlingen, (23) som är hans kropp, fullheten av honom<br />
som uppfyller allt i alla.” Observera att Jesus är huvudet för<br />
kroppen, församlingen; men Gud lade allt under kroppens fötter. Vi<br />
kan se att även om vi är de minsta lemmarna i kroppen, fötterna, så<br />
har vi herravälde över allting. Detta herravälde är vårt, då vi förblir i<br />
kroppen, överlåtna åt huvudet. (Joh.15:7) Om ni förblir i mig och<br />
mina ord förblir i er, så be om vad ni vill, och ni skall få det.<br />
(8) Min Fader förhärligas, när ni bär rik frukt och blir mina<br />
lärjungar. Lärjungar är de som bär frukt genom besvarade böner<br />
eftersom Ordet förblir i dem. Kristna som inte förblir i kroppen på<br />
detta sätt, liksom de förlorade som ännu inte har kommit in i kroppen<br />
till den återuppståndne Kristus, förlorade sitt herravälde då den<br />
förste Adam förlorade sitt. Detta herravälde har vi endast om vi<br />
förblir i Honom och om Ordet lever i oss.<br />
(Ef.1:22) Allt lade han under hans fötter, och honom som<br />
är huvud över allting gav han åt församlingen, (23) som är<br />
hans kropp, fullheten av honom som uppfyller allt i alla. Allting<br />
är lagt under den minsta lemmens - fötternas - auktoritet, men inte<br />
bara det. Det finns en historisk vy över dessa verser också. I Daniel<br />
2:31-45 ser vi en vision av antikrists rike från Daniels dagar till idag.<br />
Denna bild föreställde en man, vars huvud, bröst och armar, buk,lår,<br />
ben och fötter representerade olika regerande världsrikena. Om<br />
huvudet sades, att det var det babyloniska imperiet (verserna 37 och<br />
38) på Daniels tid. Fötterna representerade det sista antikristliga<br />
världsimperieriet i våra dagar. Kristi fötter eller ”den historiska vyn”<br />
representerar också Kristi kropp i ändens tid. Med andra ord så<br />
kommer antikrists fötter att strida med Kristi fötter i dessa dagar.<br />
Vad Daniel visste, i motsats till de flesta idag, var att vi kommer<br />
att vinna! (Dan.2:34) Medan du såg på den revs en sten loss,<br />
men inte genom människohänder, och den träffade statyns<br />
fötter av järn och lera och krossade dem. (45)Du såg ju att en<br />
sten revs loss från berget, men inte genom människohänder...<br />
Berget här är Guds rike. Stenen som revs loss är Kristus och hans<br />
trogna kvarleva som inte är gjord av människohänder, vilket betyder<br />
att de inte är ett verk av människor eller religion, utan av Gud.<br />
Stenen kommer att träffa den yttersta tidens antikrists kropp eller<br />
fötter och förstöra den. Daniel intygar i en annan vision om den<br />
yttersta tidens antikristliga system, att detta är sant. (Dan.7:26)<br />
170
171<br />
Men dom skall hållas, och hans välde skall tas ifrån honom (av<br />
helgonen i den yttersta tiden) och han skall fördärvas och<br />
förgöras i grund. (27)Men riket, makten och väldet över alla<br />
riken under himlen skall ges åt det folk som är den Högstes<br />
heliga... Antikrists rike blev krossat i Egypten (skuggbild av världen)<br />
för att Guds folk skulle kunna föras ut därifrån. Åt farao sades det:<br />
”Förstår du ännu inte att Egypten går under?” (2 Mos.10:7)<br />
Samma dom uttalas i Uppenbarelseboken av samma orsak. Som<br />
alltid uttalas dessa domar genom de heliga.<br />
Vi återvänder till Hebréerbrevet: (Heb.2:8) Allt har du lagt<br />
under hans fötter. När han lade allt under honom,<br />
utelämnades inget, allt skulle vara lagt under honom. Ännu<br />
ser vi inte allt vara lagt under honom. Allt har blivit lagt under<br />
Honom, fastän vi inte ser denna auktoritet manifesterad än, förutom i<br />
några få människor (i små sammanhang) som tror på Ordet i detta<br />
hänseende. Snart, tack vare höstregnet och på grund av att deras liv<br />
kommer att vara helt beroende av det, kommer de heliga att få<br />
större tro på tecken och under. I den kommande ökenvandringen<br />
tvingas många in i en situation där allt kommer att saknas. Då<br />
kommer de att ha gemenskap med lärjungar som haft olika<br />
uppenbarelser och som har mycket större erfarenheter än de själva.<br />
Gud kommer att krossa religion som är gjord av människor genom<br />
att föra sitt folk in i gemenskap med andra som har utövat sin tro<br />
inom dessa områden. Herraväldet kommer att framträda och<br />
eftersom nöden kommer att vara så stor, kommer Gud att utgjuta av<br />
sin Ande. De heliga kommer att tro på Ordet. Vi behöver dock inte<br />
vänta eftersom Gud sade att allt som Han gav var underställt den<br />
minsta lemmen i kroppen nu. Vi kan vara bland Guds förstlingsfrukt,<br />
liksom Mose, Aron, Josef, Elia, Jesus och människosonen i den<br />
yttersta tiden, som vi kan läsa om i Uppenbarelseboken 12.<br />
(Joh.15:7) Om ni förblir i mig och mina ord förblir i er, så<br />
be om vad ni vill, och ni skall få det. Många anser att vi inte kan<br />
agera i tro om vi inte vet Guds vilja. Om Ordet finns i oss och vi<br />
förblir i Kristus genom tron, så ”be om vad ni vill, och ni skall få<br />
det.” Guds Ord är Hans vilja. Då Ordet är i oss, så vet vi Hans vilja<br />
och borde agera på det. Gud gav oss detta herravälde att användas<br />
till Hans ära. (8) Min Fader förhärligas, när ni bär rik frukt och<br />
blir mina lärjungar. Besvarad bön, tecken och under, helanden,<br />
befrielse och försörjning; allt detta ärar Gud. På detta sätt ska vi vara<br />
lärjungar (grek.: ”elever och efterföljare”) till Jesus. Ingen som<br />
utövar detta herravälde är perfekt, utom genom tron. Då vi vandrar i<br />
tro på Jesus så är vi räknade som rättfärdiga. Vi är Guds söner<br />
genom Jesus och människosöner genom Adam. Utanför Gud har vi<br />
171
172<br />
ingen auktoritet. Genom att tro på Jesus Kristus har vi däremot<br />
auktoritet. (Joh.<strong>14</strong>:12) Amen, amen säger jag er: Den som tror<br />
på mig skall utföra de gärningar som jag gör, och större än<br />
dessa skall han göra, ty jag går till Fadern. (13) Och vad ni än<br />
ber om i mitt namn, skall jag göra, för att Fadern skall bli<br />
förhärligad i Sonen.<br />
Sanna troende gör Jesu gärningar enligt Ordet. Förutsättningen<br />
för att kunna utöva herravälde över allting är tro, inte mognad.<br />
Redan som nyfrälst har man helt enkelt en tro som är oerhört<br />
kraftfull.<br />
172
173<br />
Kapitel 12<br />
Herraväldets kärl genom tron<br />
Amen säger jag er: Om någon säger till detta berg: Lyft<br />
dig och kasta dig i havet, och inte tvivlar i sitt hjärta utan tror<br />
att det han säger skall ske, då skall det ske. (Mark.11:23)<br />
Ordet ”någon” inbegriper dig och mig. Vi är kallade att utöva<br />
herravälde genom trons talade ord. När vi utövar herravälde i<br />
tjänsten, är det genom att befalla precis som Jesus och Hans<br />
lärjungar gjorde. Lade du märke till att när de betjänade andra, så<br />
bad de inte Gud om att hela, befria eller ge dem vad de behövde?<br />
Utan de befallde dessa saker därför att de visste att Gud redan<br />
garanterat dem till Hans förbundsfolk. (Fil.4:19) Så skall min Gud,<br />
efter sin rikedom på ett härligt sätt i Kristus Jesus ge er allt<br />
vad ni behöver. De såg dessa saker som redan utförda på korset<br />
och Guds löften som vår auktoritet att utföra dem. (2 Petr.1:3) Ty<br />
allt som hör till liv och gudsfruktan har Hans gudomliga makt<br />
skänkt oss genom kunskapen om Honom, som har kallat oss<br />
genom Sin härlighet och ära. (4) Genom dem har Han gett oss<br />
sina dyrbara och mycket stora löften, för att ni i kraft av dem<br />
skall få del av gudomlig natur,<br />
Herren regerar fortfarande genom dem som har ett förnyat<br />
sinne genom Ordet. (Upp.5:9) Och de sjöng en ny sång:"Du är<br />
värdig att ta bokrullen och bryta dess sigill, ty du har blivit<br />
slaktad, och med ditt blod har du åt Gud köpt människor av<br />
alla stammar och språk, folk och folkslag. (10) Du har gjort<br />
dem till ett konungadöme,till präster åt vår Gud, och de skall<br />
regera på jorden." Innan sigillen med domarna i vedermödan<br />
öppnas, säger Ordet att Guds heliga skall regera på jorden. Vi har<br />
auktoriteten att regera som Jesus regerade, därför att Han bor i oss<br />
genom Ordet som vi lägger på våra hjärtan. Ju mer av Ordet vi<br />
accepterar, desto mer kan Han leva genom oss därför att Han är<br />
Ordet. Han säger ”de skall regera på jorden”. Jesus gav oss ett<br />
exempel på det herravälde som Guds Son kunde uppenbara genom<br />
människosonen. Han gav oss ett exempel på vad människan blev<br />
sänd att göra med Guds Ord och Anden i honom. Sedan utrustade<br />
Han sina första lärjungar med detta och sände ut dem för att göra<br />
samma sak.<br />
(Matt.28:19) Gå därför ut och gör alla folk till lärjungar!<br />
Döp dem i Faderns och Sonens och Den Helige Andes<br />
namn(20) och lär dem att hålla allt vad Jag har befallt er. Och<br />
se, Jag är med er alla dagar intill tidens slut. Apostlarna skulle<br />
173
174<br />
göra lärjungar och ge dem samma auktoritet och befallningar som de<br />
hade tagit emot och sedan göra dessa till lärjungar i sin tur, för att<br />
på så sätt fortsätta ända fram till våra dagar. Vi borde alla ha tagit<br />
emot samma auktoritet, befallningar och gåvor från våra lärare som<br />
gavs till de första lärjungarna. Vad hände? Jo, mänskliga, avfallna,<br />
religiösa traditioner hände! Lydnad till Jesu befallning skulle ha<br />
åstadkommit en geometrisk progression från Hans dagar fram till<br />
våra dagar som skulle ha skakat världen. Jesus sade att Han skulle<br />
vara med lärjungarna på detta sätt ”tills världens slut. Eftersom<br />
inte de första lärjungarna var kvar så länge, talade Han tydligen<br />
också till oss.<br />
Vad befallde Han dem då, så att vi kan veta vad Han befallde<br />
oss? Jesus befallde oss att vandra i Hans fotspår. (Joh.20:21) Som<br />
Fadern har sänt Mig sänder jag er." (Matt.10:8) Bota sjuka,<br />
uppväck döda, gör spetälska rena och driv ut onda andar. Det<br />
ni har fått som gåva, ge det som gåva. Vi har fått samma<br />
auktoritet som Jesus och Hans första lärjungar att utföra samma<br />
gärningar. (Joh.<strong>14</strong>:12) Amen, amen säger jag er: Den som tror<br />
på mig skall utföra de gärningar som jag gör, och större än<br />
dessa skall han göra, ty jag går till Fadern. De som tror kommer<br />
att bli kärl för Guds suveräna herravälde på jorden. Vi måste lyda alla<br />
dessa befallningar som Jesus gav dem. Missionsbefallningen har<br />
skickats vidare till oss från Herren. När vi gör lärjungar, måste också<br />
vi skicka vidare befallningen att göra dessa saker. (Mark.16:15)<br />
Och Han sade till dem: "Gå ut i hela världen och predika<br />
evangelium för hela skapelsen.” Detta blev inte bara sagt till de<br />
första lärjungarna, för de gick varken ut till hela världen eller<br />
predikade för hela skapelsen. Lärjungar kommer att avsluta detta<br />
arbete i våra dagar.<br />
Lägg märke till att Jesus i följande vers talar om för Sina<br />
apostlar hur man kunde känna igen dem som trodde på deras<br />
Evangelium. (16) Den som tror och blir döpt skall bli frälst, men<br />
den som inte tror skall bli fördömd. (17) Tecken skall följa<br />
dem som tror detta. (tecken åtföljer de troende) I mitt namn<br />
skall de driva ut onda andar. De skall tala med nya tungor.<br />
(18) De skall ta ormar i händerna, och om de dricker något<br />
dödligt gift skall det inte skada dem. De skall lägga händerna<br />
på sjuka, och de skall bli friska." Dessa tecken var inte bara för<br />
de första lärjungarna, utan för de som kom efter dem och trodde<br />
evangeliet. Så läran om att dessa tecken bara fanns på apostlarnas<br />
tid är helt klart en lögn som har gjort många av Guds folk kraftlösa.<br />
(2 Tim 3:1) Det skall du veta att i de sista dagarna skall det<br />
komma svåra tider (2) Människorna kommer att…(5) ha ett<br />
174
175<br />
sken av gudsfruktan men förneka dess kraft. Håll dig borta<br />
från dem! Vi är befallda att lämna människornas kraftlösa, icke<br />
skriftenliga, religiösa institutioner.<br />
Somliga tror att dessa ting bara händer de människor med<br />
gåvor i helande, mirakler eller tro. Jesus sade Amen säger jag er:<br />
Om någon säger …och inte tvivlar i sitt hjärta utan tror att<br />
det han säger skall ske, då skall det ske. (Mark. 11:23) Vem<br />
som än befaller utan tvivel skall få det. Det inbegriper alla som tror<br />
på det sanna evangeliet. Aposteln Paulus sade att han predikade<br />
”genom kraften i tecken och under, genom Andens kraft. Så<br />
har jag från Jerusalem och runt omkring ända till Illyrien<br />
överallt predikat Kristi evangelium. (Rom.15:19) Att predika<br />
Kristi evangelium är att demonstrera dess kraft att befria från<br />
förbannelsen. Världen är trött på att höra att Jesus frälser. De vill se<br />
det. Somliga tror att dessa ting bara händer de supermogna<br />
helgonen. Att bli mogen är att vara som ett barn, att helt enkelt<br />
acceptera vår Faders Ord. (Ps.8:2) Av barns och spädbarns mun<br />
har du upprättat en makt för dina ovänners skull till att<br />
förgöra fiende och hämnare. Gud använder spädbarnens munnar<br />
för att tala ut ord till att förgöra Hans och våra fiender. Både andligt<br />
och fysiskt sett små barn med lite kunskap kommer att se tecken och<br />
under och kommer att sätta andefurstar och makter på plats. Jesus<br />
sade till sina ’fullväxta’ lärjungar, "Amen säger jag er: Om ni inte<br />
omvänder er och blir som barn, kommer ni inte in i<br />
himmelriket. (4) Den som ödmjukar sig som detta barn, han<br />
är den störste i himmelriket. (Matt.18:3,4) Bara de som blir som<br />
ett barn kommer in i och får del av riket, men vad är riket? Riket är<br />
där Guds vilja är perfekt utförd och där det inte finns någon<br />
förbannelse. (Matt.6:10) Komme ditt rike. Ske din vilja på<br />
jorden liksom den sker i himlen. Han använder våra böner för att<br />
ta ner himmelriket till jorden. Det finns ingen förbannelse i himlen.<br />
(Matt.10:7,8) Och där ni går fram skall ni predika:<br />
Himmelriket är nu här (grek. ”nära”). Bota sjuka, uppväck döda,<br />
gör spetälska rena och driv ut onda andar. Det ni har fått som<br />
gåva, ge det som gåva. Efter att ha blivit befriad från förbannelsen,<br />
har himmelriket kommit till oss och vi kan ta del av himmelriket och<br />
ge det till andra som tror.<br />
En gång klagade min fru på att tvättmaskinen hade slutat att<br />
fungera. Jag berättade det för mina barn och bad dem att lägga<br />
händerna på den och befalla den att gå. De lydde med en barnslig tro<br />
och den startade omedelbart. Vid ett flertal tillfällen, när vi körde i<br />
stormigt regnoväder, sade jag till dem att peka mot himlen och<br />
befalla regnet att upphöra. Barn är inte stolta och bryr sig inte om<br />
175
176<br />
ifall de ser dumma ut inför andra. De befallde, Gud hedrade deras tro<br />
genom att låta regnet upphöra, ibland omedelbart.<br />
Alldeles i början av vår flytt till Florida, fann mina barn en<br />
ekorre på vägen som hade brutit ryggen. De kom till mig och ville att<br />
vi skulle behålla den och ta hand om den. Jag sade till dem att vi inte<br />
skulle bry oss om besväret med att ta hand om en ekorre, utan de<br />
skulle bara befalla den att bli helad. Det gjorde de och han sprang<br />
uppför trädstammen. Några år senare gjorde de samma sak för en<br />
annan ekorre som hade fallit från en ek på vår gård. De bad många<br />
gånger för Mary och mig med kraft.<br />
En het dag tog jag ut gräsklipparen för att klippa gräset. Jag<br />
drog och drog och försökte starta den tills jag svettades ymnigt. Jag<br />
kontrollerade att det kom en gnista och det gjorde det inte, så jag<br />
kallade på pojkarna att be en överenskommelsebön. Vi befallde<br />
gräsklipparen att fungera. Jag vet inte om gräsklipparen någonsin<br />
fick någon gnista, men den fungerade.<br />
En gång såg jag en ensam sko på verandan på framsidan av<br />
huset och jag ropade på pojkarna för att ge dem en avbasning. Jag<br />
sa, ”Jag har sagt er att aldrig lämna era skor på verandan, därför att<br />
en hund skulle kunna ta en av dem och springa iväg och vilken nytta<br />
har man av en sko?” Jag begrep senare att jag hade fått exakt det<br />
som jag hade uttalat med min mun. Barnen och jag genomsökte<br />
tomten runt huset och grannens tomt också, men utan resultat, jag<br />
sa, ”Låt oss be och komma överens om att Gud lägger i hundens<br />
sinne att komma tillbaka med skon.” Barn har alltid lätt för att tro. Vi<br />
tog varandra i händerna och bad. Nästa dag tittade vi ut genom<br />
perspektivfönstret och vad tror du vi såg? En lös hund kom in på vår<br />
tomt med skon i sin mun och släppte den på verandan framför huset.<br />
Halleluja! Lär era barn en enkel tro och släpp inga teologer nära dem.<br />
<strong>Tro</strong>ts våra misslyckanden och svagheter, borde vi kunna ta<br />
emot denna auktoritet från Herren som små barn. Genom Guds nåd<br />
har jag befallt ögon att bli återställda, ben lagade, cancer att ge sig<br />
iväg, sjukdomar att ge sig iväg, stoppa blödningar, att återställa<br />
blodtryck, att få pumpar att sluta läcka, att ge en generator nya<br />
kullager, att få en rykande motor att sluta att dra olja, att stoppa<br />
orkaner eller ändra dess riktning, stormar att stanna och vända om,<br />
att få mullvadar att försvinna från min tomt, att se till att<br />
mullvadssyrsor försvann från min tomt, bensin i tanken, motorer att<br />
starta, för att nämna några. Ingen av de situationer ovan har varit<br />
utan vittnen. Ändå var det ”inte jag utan Kristus” som bor i mig<br />
genom ordet. Gud har inte lämnat oss utan hjälp . Vi har lämnat<br />
Honom utan hjälp. Han önskar att använda oss som kärl till att utföra<br />
176
177<br />
Hans gärningar. (Fil.4:13) Allt förmår jag i honom som ger mig<br />
kraft.<br />
Gud vill att vi skall befalla och inte tvivla. Jag predikade i en<br />
missionskyrka i Pensacola. En flicka kom fram och blev frälst. Hon<br />
antydde att hon hade ett problem och hon ville prata om det. Hon var<br />
upprörd över att hon nyss hade dödat sin ofödda baby. En man av en<br />
annan ras som var bekant med hennes make hade våldtagit henne.<br />
Hon var rädd att hennes make skulle komma på det och att det då<br />
skulle bli problem. Tre dagar innan hade hon varit på en<br />
barnavårdscentral där de hade tagit blodtrycket, gjort en<br />
ultraljudsundersökning och gjort ett fostervattensprov. De<br />
dödförklarade barnet och gav henne en tid för att utföra en abort.<br />
När hon talade, fick jag en ingivelse att fråga henne om det<br />
fanns någon som hon inte hade förlåtit. Hon sade att det fanns den<br />
läkare som hon trodde avsiktligen hade aborterat ett av hennes barn.<br />
Jag sade till henne, ”Eftersom du precis har gjort samma sak, tycker<br />
du då inte att det är bäst att du förlåter honom?” Hon höll med om<br />
det, så jag föreslog att hon skulle be för honom, vilket hon också<br />
gjorde. Jag frågade henne om hon ville bli fylld med den Helige Ande.<br />
Efter en kort undervisning om dopet i den Helige Ande, ville hon<br />
detta och vi bad. Fastän hon var en mycket tystlåten flicka, blev hon<br />
sprudlande glad när hon fylldes med Anden. Nästa sak jag kom att<br />
tänka på och som jag också sade var, ”Jag tror Herren vill<br />
återuppväcka din baby.” När jag sade detta, lämnade pastorn, hans<br />
sekreterare, en diakon och några andra damer som alla satt nära<br />
mig, rummet. Jag brydde mig inte om det, utan fortsatte. Jag bad<br />
Mary att lägga sin hand på flickans mage och vi befallde livets Ande<br />
att komma tillbaka till babyn. Jag instruerade sedan flickan hur hon<br />
skulle vandra i tro och lämnade rummet. En dörr öppnades när jag<br />
gick nerför korridoren och pastorn drog mig in i i rummet, där jag<br />
också såg de andra som hade lämnat rummet. Han sa, ”David, Gud<br />
kommer inte att göra det för henne.” Jag sa, ”Varför inte?” Han sa,<br />
”Hon dödade sitt barn.” Jag sa, ”Jag tror inte du förstår nåd. Det är<br />
en ny skapelse därinne och hon är inte skyldig till vad den gamla<br />
människan gjorde. Och dessutom, om jag nu vill tro det, varför<br />
försöker du förstöra min tro?” Sedan lämnade jag rummet. Flickan<br />
stannade på missionen den natten, men hon kallade på mig nästa<br />
dag. Hon sade att hon ville gå till barnavårdscentralen, men ingen<br />
ville följa med henne dit. Jag sade att jag gärna följde med henne. På<br />
vägen till barnavårdscentralen påminde jag henne om att lyda Jesus<br />
enligt Mark.11:24 och sade också till henne att tro att hon hade tagit<br />
emot det som hon hade bett om. Hon var mycket barnslig i sin tro<br />
och allt detta var nytt för henne, men hon respekterade Ordet.<br />
177
178<br />
På vårdcentralen förebrådde de henne för att hon inte gjort<br />
abort och sade till henne att hon satte sig själv i fara. Hon sade till<br />
doktorn att hon ville att de skulle kolla babyn igen. Han gick med på<br />
det och skickade in henne i ett annat rum med en skötare som kunde<br />
använda de tekniska apparaterna. Han kollade upp henne med hjälp<br />
av en ultraljudsapparat och en EKG-apparat. Han såg inga tecken på<br />
liv och babyn hade inte rört på sig på fyra dagar. Han sade till<br />
henne, ”Du måste göra en abort, för din baby är död.” Hon sa, ”Jag<br />
accepterar inte det.” När hon sade det, registrerade EKG:et ett<br />
hjärtslag och babyn sprattlade livligt. Den otroende skötaren sa,<br />
”Detta är ett mirakel”. Jag vet inte vad Gud gjorde, men några<br />
månader senare födde hon ett underbart pojkebarn, som var hennes<br />
makes. Eftersom hon ännu inte hade berättat för sin make om<br />
våldtäkten, så var detta ett svar på hennes böner. Denna nyfödda<br />
kristna kvinna gick inte i åskådning utan i tro och Gud bekräftade Sitt<br />
Ord med ett under. Pris ske Gud! När jag berättar denna historia,<br />
fylls mina ögon av tårar och jag kan knappast avsluta, på grund av<br />
Guds väldiga nåd.<br />
Här är en koncentrerad version av ett bibelstudium vi hade som<br />
handlade om vår tankars inverkan på vår tro. Verklig tro engagerar<br />
hela människan. (Rom.10:10) Ty med hjärtat tror man och blir<br />
rättfärdig, med munnen bekänner man och blir frälst. Det är<br />
ofruktbart för hjärtat att tro men inte att handla med kroppen och<br />
likaledes att handla med kroppen, men inte tro med hjärtat. Den del<br />
av människan som Gud designat för att på ett effektivt sätt<br />
sammanbinda människans hjärta med dess handlingar är våra<br />
tankar. Våra tankar borde bli förnyade, så att tron får ha ett<br />
obegränsat flöde genom oss. Orena tankar måste kastas ut om vi vill<br />
vinna striden mot köttet och djävulen och för att göra Jesu gärningar.<br />
(2 Kor.10:4) De vapen vi strider med är inte svaga utan har<br />
makt inför Gud att bryta ner fästen. Ja, vi bryter ner<br />
tankebyggnader (5) och allt högt som reser sig upp mot<br />
kunskapen om Gud. Och vi gör varje tanke till en lydig fånge<br />
hos Kristus De tankebyggnader som bryts ner måste ersättas med<br />
tankar enligt Ordet. Till exempel, (2 Kor.3:18) Och vi alla som<br />
med avtäckt ansikte skådar Herrens härlighet som i en spegel,<br />
vi förvandlas till en och samma bild, från härlighet till<br />
härlighet. Lägg märke till att denna nya föreställningsförmåga<br />
(tankar som man kan föreställa sig) att se Jesus i spegeln gör vår tro<br />
fullständig, ger oss en förmåga att bli lik Honom och göra Hans<br />
gärningar. Detta är samma tillitsfulla föreställningsförmåga som<br />
Paulus hade. (Gal. 2:20) Jag är korsfäst med Kristus, (20) och<br />
nu lever inte längre jag, utan Kristus lever i mig. Vi skall tro,<br />
178
179<br />
föreställa oss och bekänna att Jesus bor i oss. Jesus sade att om vi<br />
tror kommer vi att göra Hans gärningar och ännu större än dem.<br />
(Joh.<strong>14</strong>:12) Den som tror på mig skall utföra de gärningar<br />
som jag gör, och större än dessa skall han göra, ty jag går till<br />
Fadern.<br />
Efter denna undervisning, gavs vi tillfälle att omsätta denna i<br />
praktisk handling. Vid nästa bibelstudium, lade Paulin Warner fram<br />
Jacqui Kitts som böneämne. Hon kunde inte komma eftersom hela<br />
hennes ansikte var svullet pga en infekterad tand. Mitt förslag var att<br />
vi skulle föreställa oss Jacquis svullna ansikte i våra tankar. Sedan<br />
skulle vi tala till det och befalla hennes tand att bli helad och<br />
svullnaden att gå ner. Sedan skulle vi föreställa oss att hennes<br />
ansikte skulle återgå till det normala med ett leende. Med allas<br />
samtycke fortsatte vi att handla på detta förslag och jag gav röst åt<br />
vår gemensamma befallning att hon skulle bli helad. Detta var biblisk<br />
tankeföreställelse, därför att Jesus bor i Jacqui och Han är inte<br />
infekterad eller svullen. Vi skall acceptera Kristi återuppståndna liv.<br />
(1 Joh.4:17) Ty sådan han är, sådana är också vi i den här<br />
världen. Herren lärde oss att be ”låt ditt rike komma, låt din vilja<br />
ske, såsom i himmelen så ock på jorden.” (Matt.6:10) Det finns<br />
ingen sjukdom i Guds rike. Jacqui helades av Jesu sår för 2000 år<br />
sedan. Nästa morgon ringde Jacqui mig och avlade rapport om vad<br />
som hade hänt. Hon berättade att kvällen innan, omkring vid den<br />
tiden som vi brukade be, försvann svullnaden plötsligt och hennes<br />
tand blev helad. Vi gladde oss och tackade Gud tillsammans.<br />
Gud gav oss många fler tillfällen till att öva vår tro på detta sätt.<br />
Under följande bibelstudium, berättade Bob Aicardi att nivån i hans<br />
swimmingpool sjönk ca 10 cm i veckan. Han inspekterade linern och<br />
kollade rörledningarna efter läckor, men fann inga. Vattenräkningen<br />
var ansenlig. I sin frustration ropade Bob ut till Gud, ”Det finns en<br />
orsak till varför detta händer med denna pool eller mig. Jag tillhör dig<br />
och jag är inte under förbannelsen.” När Bob bad om vi skulle be en<br />
överenskommelsebön, föreställde vi oss i våra tankar den läckande<br />
poolen och befallde den att sluta läcka. Jag sa, ”Jag befaller dig pool<br />
att inte läcka en enda droppe till i Jesu namn.” Sedan föreställde vi<br />
oss en hel, lagad pool. Nästa dag inspekterade Bob vattennivån och<br />
förväntade sig att Gud skulle handla å hans vägnar och upptäckte då<br />
att läckaget hade avstannat helt. Är inte Gud fantastisk?<br />
Bob kom med ett böneämne till vid ett annat bibelstudium. Han<br />
berättade att när han flyttade in i huset gick han runt egendomen<br />
och bad Gud om ett beskydd runt tomten och hans familj. Under 3½<br />
år hade det inte förekommit några kackerlackor, löss eller gnagare.<br />
Nu hade han sett mullvadssyrsor marschera på hans gräsmatta på<br />
179
180<br />
framsidan av huset och de åt upp gräsrötterna. Hans granne var<br />
orolig för att även hans gräsmatta skulle bli drabbad, så han förslog<br />
att Bob skulle använda gift. Bob ville pröva sin tro, så vi föreställde<br />
oss att alla mullvadssyrsorna i hans gräsmatta framför hans veranda<br />
blev utraderade. Bob bad, ”Förvandla dem till gödsel.” Jag befallde<br />
dem att dö och inte inta en enda cm 2 till av hans egendom i Jesu<br />
namn. På olika sätt föreställde vi oss sedan dessa mullvadssyrsor<br />
som döda. Jag föreslog att Bob skulle välja ut en referenspunkt på<br />
sin veranda, så att han kunde berätta för oss var mullvadssyrsorna<br />
fanns. Bob rapporterade tillbaka att de inte bara hade hindrats från<br />
att inta en enda cm 2 , utan det fanns inte tillstymmelse till att någon<br />
enda levande mullvadssyrsa fanns kvar. De hade blivit gödsel. Ära till<br />
Gud! Han ger auktoritet till troende och Han vill använda oss till att<br />
fortsätta att förstöra förbannelsen till Hans ära. Bobs egendom<br />
förvandlades till ett starkt vittnesbörd. Han hade senare problem med<br />
myror och varje gång han såg en myrhög befallde han att myrorna<br />
skulle dö och det gjorde de.<br />
180
181<br />
Kapitel 13<br />
Auktoritet i bön<br />
Allt vad ni ber om i er bön skall ni få, när ni tror.<br />
(Matt.21:22)<br />
Ibland händer det att vi inte kan komma på en vers att ha som<br />
grund för ett speciellt böneämne. Det är där som denna vers kommer<br />
in, för den omfattar alla löften. Jesus gav vidare sin auktoritet i bön<br />
genom de löften som Han uttalade. (Matt.18:18) Amen säger jag<br />
er: Allt vad ni binder (förbjuder) på jorden skall vara bundet<br />
(förbjudet) i himlen, och allt vad ni löser (tillåter) på jorden skall<br />
vara löst (tillåtet) i himlen. Borde Gud kanske vara orolig över att<br />
ha gett en sådan auktoritet åt människor? Inte alls. De flesta kristna<br />
har inte fyllt sitt hjärta tillräckligt med Ordet för att kunna tro på<br />
dessa löften. ”Alltså kommer tron av predikan och predikan i<br />
kraft av Kristi ord.” En person måste ha ett förnyat sinne för att tro<br />
detta utan att vara vankelmodig. Om han har Kristi förnyade sinne så<br />
är han totalt beroende och underställd Kristus. <strong>Tro</strong>n är också en gåva<br />
från Gud och därför kommer du att upptäcka att din tro inte kommer<br />
att leda dig dit Gud inte vill att du ska gå. (Joh.15:7) Om ni förblir<br />
i mig och mina ord förblir i er, så be om vad ni vill, och ni skall<br />
få det.<br />
Då jag var nyfrälst så älskade jag Ordet och var övertygad om<br />
att alltihop var sant. Innan några religiösa människor hann berätta<br />
för mig att man inte kan tro allt som står där, så hade jag hunnit<br />
börja praktisera det. Då dessa människor kom och försökte prata<br />
”förstånd” med mig, så var det redan för sent; jag hade upptäckt<br />
kraften. Vi måste vara övertygade om att det som vi läser är ord av<br />
en fullständigt trofast Gud. Håll dig borta från de andliga ledare som<br />
har varit ”i Herren” i många år och ännu inte tror på dessa verser.<br />
Många av dessa ”som ständigt undervisas men aldrig kan<br />
komma till insikt om sanningen” kommer att förbli vankelmodiga<br />
hela sina kraftlösa liv.<br />
Nytestamentlig bön borde inte förväxlas med<br />
gammaltestamentlig. I Gamla Testamentet bad David ”Afton,<br />
morgon och middag” och han bad ”på sina knän tre gånger om<br />
dagen” med ansiktet vänt mot templet. Nu är det vi som är templet.<br />
Vi bär Herren med oss på alla platser och i alla situationer där bön är<br />
nödvändig. Därför befaller Jesus oss också att ”be oavbrutet” (1<br />
Thess.5:17). Vi behöver be då vi ser nöden och medan bördorna<br />
tynger oss. Mycket av det som vi hör om bön idag handlar om en<br />
181
182<br />
gammaltestamentlig gemenskap med Gud. Vi borde inte vänta<br />
laglydigt till kvällen eller morgonen då vi är trötta och försöka<br />
komma ihåg vad vi borde be. Detta är inte en ”Mycket mäktig och<br />
verksam bön” (Jak.5:16). Detta betyder inte att vi inte kan ta en<br />
stund varje dag då vi koncentrerar oss endast på bön. Guds plan för<br />
andliga människor som har den Helige Ande är att de konstant ska<br />
kommunicera med Honom. I annat fall behandlar vi Honom bara som<br />
en börda genom att hela tiden ignorera Honom. Det här var inte<br />
orsaken till att vi blev Hans tempel. Bön utan uppehåll tvingar oss att<br />
be med vårt förstånd också ibland. Han hör oss lika bra vilket som.(1<br />
Krön.28:9) HERREN rannsakar alla hjärtan och förstår alla<br />
uppsåt och tankar. Om du söker honom, låter han sig finnas<br />
av dig, men om du överger honom, då förkastar han dig för<br />
evigt. I himlen är tankar hörbara. Då kan vi ha gemenskap med Gud<br />
och be om allting utan uppehåll. Som det står i sången: ”Hur mycket<br />
onödig bedrövelse vi bär, allt för att vi inte bär fram allt till Gud i<br />
bön.”<br />
Jesus gav oss auktoritet i tre olika slags bön. Vi har exempel i<br />
Skriften på trons bön, överenskommelsebön och enträgen bön.<br />
<strong>Tro</strong>ns bön är den allra vanligaste bönen för mogna kristna som<br />
ber utan uppehåll. Att tro att du har fått är nyckeln till trons bön.<br />
(Mark.11:24) Därför säger jag er: Allt vad ni ber om och<br />
begär, tro att ni har fått det, så skall det vara ert. Var, om<br />
möjligt, övertygad om att Guds Ord är sanning och be trons bön. <strong>Tro</strong><br />
att du har fått, för en dag finns det ingen tid till att ”be igenom.”<br />
(Heb.11:1) <strong>Tro</strong>n är en övertygelse (eller innehåll) om det man<br />
hoppas, en visshet om det man inte ser. All bön måste blandas<br />
med tro, för detta är materialet som de efterlängtade behoven är<br />
gjorda av. Vi ger materialet åt Gud och Han ger oss svaret.<br />
Orsaken till att Jesus sa: ”Allt vad ni ber om och begär, tro<br />
att ni har fått det, så skall det vara ert” är att all vår försörjning<br />
fullbordades på korset. Observera i de följande verserna att allt har<br />
tagits emot och att det enda som är kvar för oss är att tro på det.<br />
Observera även den förflutna tidsformen i följande verser som<br />
handlar om hur Jesus uppoffrade sig för att säkerställa vår<br />
försörjning på olika områden: (Ef.2:8) Ty av nåden är ni frälsta<br />
genom tron; (1 Petr.2:24) Och våra synder bar han i sin kropp<br />
upp på korsets trä... Och genom hans sår har ni blivit botade;<br />
(Kol.1:13) Han har frälst oss från mörkrets välde och fört oss<br />
in i sin älskade Sons rike; (2 Kor.5:18) ...som har försonat oss<br />
med sig själv; (Gal.2:19,20) Jag är korsfäst med Kristus, och<br />
nu lever inte längre jag, utan Kristus lever i mig; (Gal.3:13)<br />
Kristus friköpte oss från lagens förbannelse; (1 Petr.1:3)<br />
182
183<br />
Välsignad är vår Herre Jesu Kristi Gud och Fader. I sin stora<br />
barmhärtighet har han genom Jesu Kristi uppståndelse från<br />
de döda fött oss på nytt till ett levande hopp; (Heb.10:10) Och<br />
i kraft av denna vilja är vi helgade...; (<strong>14</strong>) Genom ett enda<br />
offer har han för alla tider gjort dem som helgas fullkomliga;<br />
(Ef.1:3) ...som i Kristus har välsignat oss med all den<br />
himmelska världens andliga välsignelse; (2 Petr.1:3) Ty allt<br />
som hör till liv och gudsfruktan har hans gudomliga makt<br />
skänkt oss genom kunskapen om honom.... Jesus berättade för<br />
oss att ”Nu skall denna världens furste kastas ut.”<br />
(Joh.12:31); ”men var vid gott mod. Jag har övervunnit<br />
världen” (Joh.16:33); ”Det är fullbordat” (Joh.19:30). Detta är<br />
orsaken till att vi måste tro att vi har fått. Djävulen och förbannelsen<br />
blev övervunna. Vi blev frälsta, helade, befriade och försörjda.<br />
Befrielsen från förbannelsen är verkligen fullbordad! I själva<br />
verket är det så att Guds ”verk stod färdiga sedan världens<br />
grund blev lagd” (Heb.4:3), då Han talade och planen blev<br />
verklighet. Det enda som återstår för Guds sanna söner är att träda<br />
in i dessa verk genom tro, tro på att de har fått. Eftersom<br />
gärningarna är fullbordade så borde vi tro och vila från våra egna<br />
gärningar att frälsa, hela och befria oss själva. (Heb.4:3) Det är vi<br />
som tror som går in i vilan. Det är den andliga sabbatsvilan.<br />
(Heb.4:9) Alltså finns det en sabbatsvila (grek.: sabbatismos)<br />
kvar för Guds folk. Denna fortgående vila varje dag genom löftena i<br />
förfluten tidsform är vår nytestamentliga andliga sabbat. (10) Den<br />
som har kommit in i hans vila får vila sig från sina gärningar,<br />
liksom Gud vilade från sina. Denna vila är att tro dessa löften som<br />
är i förfluten tidsform.<br />
(Heb.4:1) Låt oss därför med fruktan se till att ingen av<br />
er visar sig bli efter på vägen, när nu ett löfte att komma in i<br />
hans vila står kvar. (2) Ty evangeliet har predikats för oss<br />
liksom för dem. Men för dem blev ordet som de hörde inte till<br />
någon nytta, eftersom det inte genom tron hade smält<br />
samman med dem som hörde det. Vår tro på vart och ett av<br />
dessa löften för oss in i mera vila. Till exempel om vi tror att<br />
”genom hans sår är du helad,” så kommer vi inte att hålla på att<br />
söka ett helande, utan vi kommer att vila och acceptera att det är<br />
fullbordat på korset. Detta är sann tro, och den ger oss alltid svar.<br />
Genom att tro på löftena stiger vi in i vilan från våra egna gärningar.<br />
Om ett Guds barn säger att han tror att han har blivit helad och lika<br />
fullt fortsätter att söka efter det, vanligen genom världsliga metoder,<br />
då är han vankelmodig. (Jak.1:6) Men han skall be i tro utan att<br />
tvivla. Ty den som tvivlar liknar havets våg, som drivs och<br />
183
184<br />
piskas av vinden. (7) En sådan människa skall inte tänka att<br />
hon kan få något av Herren, (8) splittrad som hon är och<br />
ostadig på alla sina vägar. De som fortsätter att arbeta för det<br />
som Gud har gett gratis, tror på frälsning genom gärningar.<br />
(Heb.4:10) Den som har kommit in i hans vila får vila sig från<br />
sina gärningar, liksom Gud vilade från sina. (Heb.3:19) Vi ser<br />
alltså att det var för sin otros skull som de inte kunde komma<br />
in.<br />
Eftersom löftena om befrielse från förbannelsen är i förfluten<br />
tidsform då vi tror på dem, så måste vi sluta arbeta. Det är att ha ett<br />
ont otroshjärta att inte vila. Gud var vred på Israel eftersom de inte<br />
ville tro på Hans Ord, då de befann sig på sin ökenvandring<br />
(Heb.3:8-10). (Heb.3:11) Då svor jag i min vrede: De skall<br />
aldrig komma in i min vila. (12) Bröder, se till att ingen av er<br />
har ett ont och trolöst hjärta, så att han avfaller från levande<br />
Gud. (<strong>14</strong>) Ty vi är Kristi vänner (genom att ha Hans hälsa,<br />
helighet och välsignelse), om vi ända till slutet stadigt håller fast<br />
vid vår första tillförsikt. Då vi tror att vi har fått, så är vi placerade<br />
i en position av svaghet, eftersom vi inte kan göra något för att få<br />
det efterlängtade resultatet. Denna svaghet är att uppleva vår<br />
ökenvandring för det finns ingen hjälp att få från Egypten eller<br />
världen. Endast Guds kraft frälser i öknen. Gud säger: ”Min nåd är<br />
nog för dig, ty kraften fullkomnas i svaghet” (2 Kor.12:9).<br />
Vapnet mot våra fiender som försöker tala oss ur våra<br />
förbundsrättigheter är det tveeggade svärd, som det talas om i dessa<br />
löften i förfluten tid. (Heb.4:11,12).<br />
Låt mig dela med mig ett bra exempel på kraften i det sanna<br />
evangeliet genom vår försörjning i förfluten tid. För några år sedan<br />
träffade jag på en dam som hade två stora tumörer, som inte gick att<br />
operera. Hon räknade upp för mig flera kända predikanter som hon<br />
hade träffat och som hade bett för hennes helande. Hon sa: ”David,<br />
jag kan helt enkelt inte förstå varför jag inte har blivit helad.” Jag sa:<br />
”Du berättade för mig nyss varför du inte har blivit helad. Du tittar i<br />
fel riktning. Vänd dig om och titta bakom dig för 'genom hans sår<br />
har ni blivit botade.'<br />
(1 Petr.2:24). Du tittar framåt mot ett helande som har skett<br />
bakom dig. Du har lite hopp, men ingen tro. <strong>Tro</strong> 'kallar på det som<br />
inte är, (i detta fall helande) som om det vore till.' (Rom.4:17).<br />
<strong>Tro</strong>n tittar tillbaka på det som blev uträttat på korset, men hopp<br />
tittar framåt på något som kommer att bli uträttat. Jesus sa: 'Allt<br />
vad ni ber om och begär, tro att ni har fått det, så skall det<br />
vara ert.' (Mark.11:24). ”Detta är det evangelium, syster, som du<br />
måste tro på.” Med dessa få ord såg jag att det glimmade till i<br />
184
185<br />
hennes ögon och hennes ansikte ljusnade. Jag sa: ”Nu ska vi be en<br />
gång till, men denna gång ska du tro Skriften och tro att du har fått,<br />
antingen du ser det som en ögonblicklig manifestation eller ej.” Hon<br />
var överens med mig, så jag tillrättavisade sjukdomen och<br />
kommenderade henne att vara helad i Jesu namn. Hon kände nu<br />
direkt att tumören lämnade henne. Vi gladde oss åt detta och<br />
tackade Gud tillsammans. Jag sa: ”Syster, detta var första gången<br />
som du trodde det sanna evangeliet angående ditt helande. Om du<br />
hade gjort likadant de andra gångerna då predikanterna bad för dig,<br />
så hade du blivit helad då.” Jesus garanterade svar från Fadern på<br />
överenskommelseböner. (Matt.18:19) Vidare säger jag er: Om<br />
två av er här på jorden kommer överens om att be om något,<br />
vad det än är, så skall de få det av min Fader i himlen.<br />
Överenskommelsebön är den mest kraftfulla bönen. (5 Mos.32:30)<br />
Hur kunde en enda jaga tusen framför sig, två driva tiotusen<br />
på flykten. Genom att vara flera som har tro för något, så<br />
mångdubblas bönens kraft. Till exempel då man kallar de äldste i en<br />
församling att be trons bön och att smörja med olja för någons<br />
helande, (Jak.5:<strong>14</strong>,15) så borde det alltid vara medelst<br />
överenskommelsebön. Den som man ber för borde vara överens med<br />
de äldstes tro, att man genom Jesu sår är helad (1 Petr.2:24). Jesus<br />
gav oss detta exempel på Hans mål att försöka förmå dem som Han<br />
bad för att säga något eller göra något som visade att de hade tro.<br />
Jag använder ofta överenskommelsebön då jag tjänar, för den<br />
verkar tro i en person som har behov. Jag råkade en gång på en<br />
bedrövad man i en liten församling, vars fru hade lämnat honom och<br />
flyttat ihop med en annan man. Jag kallade fram honom och frågade<br />
om han ville komma överens med mig i enlighet med Matteus 18:19,<br />
att hans hustru skulle sitta bredvid honom i nästa möte. Han var mer<br />
än villig. Sagt och gjort, vi kom överens om detta och vid nästa möte<br />
satt hon mycket riktigt bredvid honom och de såg ut att trivas bra<br />
med varandra. Mannen som hon bodde med hade klått upp henne<br />
och kastat ut henne med alla hennes tillhörigheter. Gud är större än<br />
våra behov och trogen sitt Ord!<br />
(Matt.18:20) Ty där två eller tre är samlade i mitt namn,<br />
där är jag mitt ibland dem. Små grupper av kristna kommer att få<br />
se konsekventa, kraftfulla svar på sina böner med denna metod,<br />
oberoende vad det handlar om för böneämne. För många år sedan då<br />
jag arbetade för Exxon, samlades män från hela fabriken, med<br />
många olika kristna bakgrunder, för att be och studera Ordet på<br />
matrasterna. Det fanns inte mycket tid till bön om man tänker att vi<br />
också skulle hinna fördjupa oss i Ordet för att få lite insikt i det.<br />
Något av det allra första jag kom till var att vi måste börja tillämpa<br />
185
186<br />
överenskommelsebön. Vi var tvungna att dela våra böneämnen så<br />
enkelt och kortfattat som möjligt. Sedan måste vi helt enkelt komma<br />
överens om att dessa behov var tillfredsställda. Ibland<br />
kommenderade vi t.ex. en sjukdom att försvinna. Sedan tackade vi<br />
Gud för svaret och började direkt efter det med bibelstudiet. Vi blev<br />
absolut inte bönhörda för våra ”många ord,” men vi blev bönhörda.<br />
De flesta av dessa bröder hade aldrig sett Gud svara på bön och inte<br />
heller hade de tro att begära. De blev uppmuntrade då de såg kraften<br />
i kombinerad tro och blev ivriga att be. Vi såg blinda ögon öppnas,<br />
tumörer och cancer försvinna, alla möjliga sjukdomar helade,<br />
demoner kastade ut, ekonomiska under ske, folk som blev fyllda med<br />
Anden, osv. Också ickefrälsta skickade böneämnen till oss. Ett av de<br />
största miraklen var att många av dem som mötte upp kom till tro på<br />
Jesus ”såsom Skriften har sagt” och var inte längre namnkristna.<br />
Många ångrade sig för att till exempel ha tagit hem verktyg; tagit ut<br />
överdrivet mycket övertid eller för att ha fifflat med skatten. Min chef<br />
kallade in mig en dag och var mycket nöjd med förändringen han såg<br />
hos vissa av hans arbetare som deltog i dessa möten och försökte ge<br />
mig någon sorts ersättning. Jag vittnade för honom om vår suveräne<br />
Gud.<br />
Genom överenskommelsebön förvandlar Gud deras hjärtan som<br />
vi ber för. (Ords.21:1) Kungens tankar är som vattenbäckar i<br />
HERRENS hand, han leder dem vart han vill. Det går inte att<br />
säga hur många gånger vi har bett Gud att förvandla människors<br />
sinnen för att ge favör för Hans folk i nöd. En broder i vår församling,<br />
Tony Nassef, har en vägbyggnadsfirma som värnar om miljön.<br />
Ägaren till en stor galleria anlitade Tonys firma för ett 1,9<br />
miljonerdollarsjobb. Nu var det så att han inte var nöjd med den tid<br />
det tog att utföra jobbet, fastän Tonys anställda jobbade i rekordfart.<br />
Ägaren, vd:n och vice vd:n hade ett konferenssamtal med Tony i en<br />
och en halv timme då de läxade upp honom, svor och hotade med<br />
rättsliga åtgärder om arbetet inte började gå fortare. Under och efter<br />
denna konferens bad Tony till Gud om favör och hjälp att kontrollera<br />
sin ilska gentemot dessa män. Tony kontaktade mig efteråt och vi<br />
bad en överenskommelsebön om att Gud skulle ge Tony sin och<br />
dessa mäns favör. Vi kom överens om att Gud skulle öppna ögonen<br />
på dem, så att de skulle upptäcka att både farten och<br />
professionalismen som Gud hade lagt ner i Tonys firma fanns där.<br />
Precis 17 timmar senare ringde vice vd:n upp och sade att ägaren<br />
hade bett honom kontakta Tony för att be om ursäkt å hans vägnar<br />
för det som han hade sagt och att fråga Tony om han var villig att<br />
fortsätta att arbeta för dem. Han bedyrade vidare att arbetet som<br />
dittills hade utförts var av hög standard och att han hade en<br />
186
187<br />
utomordentligt hög tilltro till Tony och hans firma. Dessutom bad han<br />
Tony att fortsätta arbetet på det sätt han ansåg bäst och inte så som<br />
han hade blivit instruerad. Genom Guds nåd slutfördes arbetet på 25<br />
procent av den tid som är det vanliga och sparade ytterligare 1,5<br />
miljoner dollar åt ägaren. Detta är en av de många gånger som Gud<br />
har gett favör åt Tony som svar på en överenskommelsebön. Gud har<br />
inte anseende till person; Han kommer att göra samma för dig också.<br />
En gång då min familj behövde ett avbrott, så begav vi oss iväg<br />
mot Pensacola Beach. Då vi var på väg med bilen bad vi en<br />
överenskommelsebön. Jag sa: ”Fader, vi gör inte detta så ofta och<br />
därför ber vi Dig att göra något alldeles extra av denna dag. Vi ber<br />
att du ska ge oss en fin och solig dag men inte för het. Vi ber att du<br />
ska ge oss en plats på stranden utan en mängd nakna människor<br />
runtomkring oss (nämligen människor i färgade underkläder,<br />
vanligen kallade för simdräkter). Vi tackar Dig för detta i Jesu namn.”<br />
Då man kör ut mot stranden kan man inte se den annat än ibland på<br />
grund av sanddynerna, men vi såg bilar överallt vid sidan av vägen,<br />
vilket inte bådade gott med tanke på en avskild plats någonstans på<br />
stranden. Vi valde ut en plats och ställde kosan ner mot stranden<br />
över dynerna. Vi såg inget annat än människor i alla riktningar i flera<br />
mil. Jag tänkte: ”Herre, detta är inte det som vi bad om.” Efter att vi<br />
varit där endast en kort stund upptäckte vi ett stort svart moln som<br />
kom inifrån land i riktning mot stranden och oss. För dem som inte<br />
vet, så finns stranden på en mycket lång ö som ligger parallellt med<br />
fastlandet, men flera mil ut från det. Igen tänkte jag. ”Herre, detta är<br />
inte vad vi bad om.” Vi var helt omedvetna om att det fanns tornados<br />
som hoppade omkring i stormen också. Ju närmare stormen kom ju<br />
flera människor lämnade stranden.<br />
Mary tyckte att det var bäst att vi gjorde likadant, men jag var<br />
inställd på att hålla fast vid vår bön och kände att vi borde stanna.<br />
Stormfronten höll just på att nå oss och Mary sade igen att det var<br />
bäst att vi drog iväg. Jag spanade över stranden i alla riktningar och<br />
såg inte en levandes själ på flera mils avstånd förutom vi. Just då<br />
talade Herren in i min ande och sa: ”Varför blåser du inte bort<br />
stormen?” Jag blev lite generad, så jag ville inte att Mary och barnen<br />
skulle se mig blåsa i luften. Därför gick jag iväg neråt stranden ett<br />
tiotal meter, utom synhåll och började blåsa. Stormen stannade upp<br />
och började sedan backa tillbaka. Den fortsatte att backa tills den var<br />
några mil bort och stannade där. Jag var imponerad över Herren! Här<br />
satt vi sedan och hade en fantastiskt fin och solig dag, inte för het<br />
och utan några ”nakna” människor omkring oss, precis så som vi<br />
hade bett. Såhär fortsatte det hela tiden som vi var där, ungefär två<br />
timmar. På hemvägen hamnade vi in i regnet igen mitt på den första<br />
187
188<br />
bron, så vi visste med säkerhet att människorna i Gulf Breeze och<br />
Pensacola inte visste om att solen sken på Pensacola Beach, vilket<br />
höll dem borta därifrån. Gud tänker på precis allt! På väg hem från<br />
vår utflykt såg vi bortslitna markiser, omkullblåsta träd och andra<br />
synliga tecken på att en tornado dragit fram. Barnen undrade vad<br />
som hade hänt. Jag sade att jag antagligen hade blåst lite för hårt...<br />
Det tyckte de var det roligaste de hört på länge. Gud var intresserad<br />
av att välsigna vår dag och att ge oss ett vittnesbörd på att Han är<br />
mäktig att besvara överenskommelseböner som beds i tro. Jesus gav<br />
oss en annan garanti på bönesvar genom uthållig bön. (Luk.11:8)<br />
Jag säger er: Även om han inte stiger upp och ger honom<br />
något för att det är hans vän, så kommer han att stiga upp och<br />
ge honom allt vad han behöver för att inte själv bli utskämd.<br />
(9) Jag säger er: Be och ni skall få, sök och ni skall finna,<br />
bulta och dörren skall öppnas för er. (10) Ty var och en som<br />
ber, han får, och den som söker, han finner, och för den som<br />
bultar skall dörren öppnas<br />
Jesus var orubblig i att vi skulle ta emot svar genom uthållig<br />
bön, att begära, att söka och att klappa på. Det finns dock en skillnad<br />
mellan uthållighet och fåfäng repetition.(Matt.6:7) Och när ni ber<br />
skall ni inte rabbla långa böner som hedningarna. De menar<br />
att de skall bli bönhörda för sina många ords skull. Fåfäng<br />
repetition är att försöka bli frälst genom gärningar och det slutar inte<br />
med att man tror på att Gud kommer att svara. Uthållighet borde bli<br />
använd då vi saknar tro att be trons bön. Uthållighet är ett sätt att ta<br />
emot tro. <strong>Tro</strong> är en gåva från Gud och utan den har vi inte tillgång till<br />
nåden. (Ef.2:8) Ty av nåden är ni frälsta genom tron, inte av er<br />
själva, Guds gåva är det. Uthållig bön kan inte kringgå nåden, den<br />
måste sluta där. Vi måste sist och slutligen utöva tro för att få något.<br />
(Heb.11:6) Men utan tro är det omöjligt att behaga Gud. Ty<br />
den som kommer till Gud måste tro att han är till och belönar<br />
dem som söker honom. Varje sant troende har fått ett ”mått av<br />
tro” (Rom.12:3), men vi måste lära oss att utöva den.<br />
Jag ska ge ett exempel här så att vi kan jämföra trons bön,<br />
överenskommelsebön och uthållig bön. År 1984 hade jag luckrat upp<br />
jorden runt vårt hus för att så gräs. Eftersom det hade varit ganska<br />
regnigt, så hade vi placerat ut plankor att gå på. Min näst äldste son<br />
Nathan, som var tre år, gick på denna landgång. Han snubblade och<br />
var på väg att trilla ner i gyttjan, så jag tog tag i hans arm. Hela<br />
hans vikt vilade nu på hans underarm i en rak vinkel. Jag kände i min<br />
hand hur hans arm knäcktes och han skrek av smärta. Jag visste att<br />
hans arm var bruten, då jag tog honom i min famn. Han grät och höll<br />
i sin arm. Samtidigt som jag bar honom till ytterdörren<br />
188
189<br />
kommenderade jag hans arm att vara helad. Jag tänkte för mig själv:<br />
”Jag tänker inte oroa Mary genom att berätta för henne att han hade<br />
brutit armen.” Jag tror att Gud lade den tanken in i mig just i det<br />
ögonblicket. Då jag gav honom till Mary, sade jag att han skadade sin<br />
arm då han föll från landgången. Hon gungade honom och bad då<br />
han grät. Snart somnade han och hon började undersöka hans arm.<br />
Han skrek då hon kände på det brutna stället. Hon sade till mig:<br />
”David, hans arm är inte bara skadad, den är bruten!” Jag sa: ”Jo,<br />
jag vet, men Gud har alltid helat oss innan, så Han kommer att hela<br />
denna gång också, eller hur?” Hon höll med. Då Nathan hade somnat<br />
lade vi honom hos oss i vår säng. Jag hade bett trons bön och trodde<br />
att jag hade fått bönesvar, så jag somnade direkt. Mary som ännu<br />
inte hade frid över detta, bad en uthållig bön ända till kl. fyra på<br />
natten. Nathan grät flera gånger under natten. På morgonen steg vi<br />
tyst upp och gick ut i köket för att dricka kaffe. Snart hörde vi att<br />
Nathan hade vaknat, så vi tittade in till honom. Då han såg oss<br />
kravlade han sig upp och kröp över sängen på alla fyra. Jag drog upp<br />
honom i armarna och hissade honom upp i luften så han skrattade.<br />
Han var fullständigt helad! Prisad vare Gud! Även om vi hade angripit<br />
problemet på olika sätt så kom vi fram till samma tro till slut,<br />
huvudsakligen genom överenskommelsebön.. Min vän, Gud kommer<br />
inte att svika dig, men bön måste sluta i tro; den som är<br />
vankelmodig kommer inte att få något (Jak.1:6-8).<br />
189
190<br />
Kapitel <strong>14</strong><br />
Auktoritet över demoner<br />
Och dessa tecken skola åtfölja dem som tro: genom mitt<br />
namn skola de driva ut onda andar... (Mark.16:17)<br />
Observera att den enda förutsättningen för att kasta ut demoner<br />
är att vara en sann troende. Igen vill jag påpeka, att denna vers inte<br />
uttalades av de första lärjungarna utan av dem som skulle komma<br />
att tro deras ord, oss inräknade. Antagligen så innebar en tredjedel<br />
av Jesu tjänst att kasta ut demoner. Lärjungarna skulle också ha<br />
denna tjänst; de blev också kommenderade av Herren att försäkra<br />
sig om att deras lärjungar skulle göra likadant, intill tidens slut.<br />
(Matt.28:19) Gå därför ut och gör alla folk till lärjungar... (20)<br />
och lär dem att hålla allt vad jag har befallt er. Och se, jag är<br />
med er alla dagar intill tidens slut.<br />
Det är en stor glädje att se bundna människor bli befriade.<br />
(Luk.10:17) De sjuttio kom glada tillbaka och berättade:<br />
"Herre, till och med de onda andarna lyder oss i ditt namn."<br />
De sjuttio var den andra gruppen av en hela tiden ökande skara av<br />
lärjungar, som fick herravälde över demoner. I våra dagar har<br />
okunniga religiösa ledare dömt många människor till slaveri, anstalter<br />
och död på grund av att de inte har lytt Herren i detta. (19) Se, jag<br />
har gett er makt att trampa på ormar och skorpioner och att<br />
stå emot fiendens hela välde. Ingenting skall någonsin skada<br />
er. (20) Men gläd er inte så mycket över att andarna lyder er,<br />
som över att era namn är skrivna i himlen. Att ha auktoritet över<br />
fiendeandarnas makt, gör att de lyder oss fullständigt, inte heller kan<br />
de skada oss om vi tror detta. Förtrolighet med Ordet och att vara<br />
fylld med Anden bemyndigar oss och försvarar oss mot bedragare.<br />
Herren delar upp dessa demoner i två kategorier: ”ormar och<br />
skorpioner.” Ormar, vars gift finns i deras huvuden, är demoner<br />
som bedrar sinnet. Det var ormen som bedrog Eva genom att<br />
erbjuda henne den förbjudna frukten av kunskapens träd på gott och<br />
ont (1 Mos.3:5,6). Det finns gåvor av förbjuden kunskap, som Satan<br />
ger åt sina bedragare och som ibland imiterar sanna gåvor. (5<br />
Mos.18:10) Hos dig får inte någon finnas som låter sin son<br />
eller dotter gå genom eld eller befattar sig med spådom (falsk<br />
profetia), teckentydning (en siare), eller en trollkarl (häxa), (11)<br />
ingen som utövar besvärjelsekonster (hypnotisör), ingen<br />
andebesvärjare (ett medium som är besatt med en andlig guide),<br />
ingen som bedriver trolldom (häxa, trollkarl) och ingen som<br />
190
191<br />
söker råd hos de döda. (12) Ty avskyvärd för HERREN är var<br />
och en som gör sådant.... Dessa falska tjänare har fått moderna<br />
namn och i vissa fall uppger de sig falskeligen vara kristna. I<br />
Apg.16:16 fanns ”en slavflicka som hade en spådomsande” (grek.”en<br />
ande, en pyton”). Denna pytonormsande hade gett tjänsteflickan<br />
spådomsförmåga eller en falsk profetisk gåva. En pastor i en kyrka<br />
där jag en gång talade hade denna falska profetiska gåva. Jag bad<br />
för församlingen att Gud skulle avslöja honom. En kort tid efteråt<br />
hade en man en dröm om denne pastor, där han var en orm som<br />
talade genom en mikrofon och fick församlingen att falla i sömn. En<br />
kvinna såg honom i en dröm som en drake, som i Upp.12:9 kallas<br />
”den gamle ormen.” Hon slog upp denne pastors släktnamn och<br />
fann att det betyder ”drake.”<br />
En del av dessa falska tjänare är lik faraos visa män och<br />
trollkarlar, som förfalskade de tecken och under som gavs till Moses<br />
(2 Mos.7:11,22; 8:7). Det är intressant att observera, att de kunde<br />
förfalska en del av domarna (förvandla en käpp till en orm, vatten till<br />
blod, mångfaldiga paddornas plåga), men de kunde inte ta bort dem.<br />
Moses tog bort dem, vilket betydde att Gud tillät dem att förstora<br />
förbannelsen, men inte att befria från den. Detta är sant än i dag.<br />
Jag har en vän som var inblandad i en tjänst där man upplevde<br />
många tecken och under. Då jag betraktade detta märkte jag, att<br />
dessa övernaturliga företeelser inte var gåvor av försörjning som i<br />
Apostlagärningarna eller i Första Korintierbrevet 12 och <strong>14</strong>. Dessa<br />
tecken och under verkade i stället vara ersättningar för att stilla en<br />
längtan efter det övernaturliga. Det var tecken som tillfredsställde<br />
köttet, men som inte förde med sig någon praktisk, varaktig befrielse<br />
från förbannelsen. Jag märkte att det var villfarelsens andar som var<br />
involverade och jag till och med såg en del sådana genom gåvan att<br />
skilja mellan andar. Då en del av människorna försökte uppmana<br />
dem att hålla sig till Ordet, så bortförklarade de det genom att påstå<br />
att Gud gjorde någonting nytt.<br />
Även om vi kan uppleva något som vi inte gjort förr, så måste vi<br />
ändå hålla fast vid det som Salomo sa: ”Det finns inget nytt under<br />
solen.” Vi måste finna tidigare likartade händelser i Ordet, som<br />
bekräftar våra tecken och under. Paulus varnade oss för lögnens<br />
tecken och under, som sker genom Satan och hans hantlangare, men<br />
som är sända av Gud för att vilseleda dem som inte älskar sanningen<br />
(2 Thess.2:9-12). Av omsorg om min vän, som jag visste var<br />
begåvad med drömmar och visioner, så bad jag att Herren skulle låta<br />
någon varna henne för det som var på gång. Nästa gång jag träffade<br />
henne så berättade hon för mig, att hon hade sett en vision i sin<br />
församling. Innertaket försvann och hon såg en stor röd drake (”den<br />
191
192<br />
gamle ormen”) som sträckte sig över hela byggnaden. Gud sade<br />
tydligt att Satan utövade herravälde där genom villfarelse. Därefter<br />
såg hon en annan vision: En trojansk häst rullades in genom<br />
bakdörren. En röst berättade för henne: ”Det är kristna som tagit in<br />
den hit.” Detta symboliserade en falsk gåva, i vilken fienden var<br />
gömd med syftet att besegra dem.<br />
Om demonerna inte kan hålla dig helt borta från kristendomen,<br />
så har de en annan strategi. Det finns religiösa andar som är<br />
specialiserade på att hålla folk i slaveri i falska så kallade ”kristna”<br />
religioner, som inte undervisar Ordet som befriar. Det finns många<br />
ormandar i arbete i församlingen idag, för att förvilla många med<br />
”onda andars läror”, som Paulus berättade om i 1 Tim.4:1-3.<br />
Ormandar är manifesterade som falska föreskrifter, läror, profetior<br />
och ledarskap för att nämna några få. (2 Kor.11:13) Sådana som<br />
de är falska apostlar (grek.: ”en som är utsänd”), ohederliga<br />
arbetare, och uppträder som Kristi apostlar. (<strong>14</strong>) Och det är<br />
inget att förvåna sig över. Satan själv gör sig lik en ljusets<br />
ängel (grek.: ”budbärare”). (15) Därför är det inte underligt att<br />
också hans tjänare uppträder som tjänare åt rättfärdigheten.<br />
Men de kommer att få det slut som de förtjänar. Ordet ”ängel”<br />
är på grekiska angelos och är ibland översatt med ”budbärare” då det<br />
beskriver tjänare som är sända av Gud eller andra tjänare<br />
(Luk.7:24,27; 9:52). Det är uppenbart att det finns män som har<br />
infiltrerat tjänarnas led och som är sända av Satan, genom deras<br />
egna egon och religiösa organisationer. Både Jesus och Paulus<br />
undervisade att dessa tjänare var i majoritet (Joh.10:8; 2 Kor.2:17)<br />
Ormandar kan också vara sinneskorrumperande så som lusta,<br />
girighet, vrede, bitterhet, lögn, sexuell perversion, alkoholism,<br />
avgudadyrkan och orenhet. Luk.8:35 visar att sinnessjukdom i olika<br />
former är demonisk. Jag tjänade en gång i en grupp av åldringar då<br />
jag blev manad att kommendera en ande ut ur en kvinna som såg<br />
mycket butter ut och som hade alzheimers sjukdom. Efter att jag<br />
hade kommenderat anden att komma ut ur henne så ändrades<br />
hennes ansiktsuttryck och hon log och sade mycket klart och tydligt:<br />
”Tack så mycket, jag behövde det.” De flesta var chockade, för de<br />
hade aldrig hört henne prata. Jag visste från den stunden att<br />
alzheimers kan vara en demon.<br />
Det finns indikationer på att ”sjukdomsandar” (Luk.13:11) är<br />
ormandar. Då israeliterna syndade sände Gud giftiga ormar som bet<br />
dem, varefter de dog. Ormbettet tillfogade tydligen fysisk sjukdom<br />
genom gift. Då Moses bad till Herren för dem, så befallde Han dem<br />
att göra en kopparorm som sattes upp på en påle och då de såg på<br />
den blev de helade (4 Mos.21:4-9). Om ormen på pålen blev sagt, att<br />
192
193<br />
den var Kristus (Joh.3:<strong>14</strong>) som blev till synd för oss (2 Kor.5:21) och<br />
bar ormens förbannelse (Gal.3:13) så att vi kunde bli helade (1<br />
Petr.2:24). Ormen på pålen har blivit stulen av det medicinska<br />
etablissemanget för att symbolisera deras helanderörelse.<br />
En del sjukdomar, som i Nya Testamentets text är bevisade vara<br />
orsakade av demoner är: Invaliditet (Luk.13:11), stumhet<br />
(Matt.12:22), blindhet och stumhet (Matt.9:32,33; Luk.11:<strong>14</strong>),<br />
stumhet och dövhet (Mark.9:25), att vara plågad av sjukdom<br />
(Matt.15:22,28), epilepsi (Matt.17:15,18) och besatthet<br />
Luk.8:2,36,42; Apg.10:38) Det finns andra helanden i Nya<br />
Testamentet, som egentligen är befrielser och som jag inte tog med<br />
här. Utöver dessa har jag sett människor med cancer, hosta, eksem,<br />
diabetes, ledinflammation, allergi, sömnlöshet, kronisk smärta, AIDS,<br />
rastlöshet och många andra åkommor som jag inte kommer ihåg,<br />
som gav respons på bön om befrielse. Jag är säker på att om man tar<br />
med allt som kristna människor har erfarenhet av, så är listan<br />
mycket längre. En del säger att dessa är naturliga åkommor. Nästan<br />
alla demoner manifesterar naturliga åkommor.<br />
Den andra kategorin som Jesus talade om var skorpionandar.<br />
Det grekiska ordet för skorpion är scorpios som betyder ”skingra”<br />
eller ”att genomskåda” och ”att få på flykt.” Skorpionandar av rädsla,<br />
depression, manodepressivitet, paranoia, oro, ängslan, självmord,<br />
skuld, fördömelse och demens, för att nämna några få, penetrerar<br />
sinnet och orsakar att man flyr från en fiende, som man i stället<br />
borde jaga iväg. En skorpions gift finns i dess stjärt precis som hos<br />
en geting. En geting kan få en stor man på flykt genom rädsla. Gud<br />
sände ”getingarna” att driva bort fienden, som var framför<br />
israeliterna, genom rädsla (5 Mos.7:20; Jos.24:12; 2 Mos.23:27,28).<br />
Jesus undervisade att Han redan hade bundit den starke (Satan och<br />
hans demoner) och delat hans byte (Luk.11:20-23). Angående dessa<br />
byten sade Jesus: ”Den som inte samlar med mig han skingrar.”<br />
Det grekiska ordet för ”skingrar” här är scorpizo. Om vi inte samlar in<br />
bytena från Satans hus (de förlorade) för Guds rike, kommer vi att få<br />
fly från skorpionandar. Vi måste vara kärl för Guds suveränitet för att<br />
besegra dem och sätta fångarna fria.<br />
En falsk lära som allmänt lärs ut är att kristna inte kan ha<br />
demoner. Då Jesus sände sina lärjungar för att ”kasta ut demoner,”<br />
berättade Han för dem: ”...Gå inte in på hedningarnas område<br />
eller in i någon samaritisk stad. (6) Gå i stället till de förlorade<br />
fåren av Israels hus.” (Matt.10:5,6). Han sände dem inte till<br />
sådana som inte hade ett förbund med Gud, utan endast till sådana<br />
som hade ett sådant (det gamla förbundet). I Nya Testamentet är<br />
det de kristna som har förbundslöften om befrielse, helande och<br />
193
194<br />
försörjning, inte världen. (Kol. 1:13) Han har frälst oss från<br />
mörkrets välde och fört oss in i sin älskade Sons rike.<br />
Eftersom vi har löftena om befrielse, så kan vi använda dem för<br />
oss själva och för dem som kommer till Kristus. (2 Kor.7:1) Då vi<br />
alltså har dessa löften, mina älskade, så låt oss rena oss från<br />
all besmittelse från kött och ande och i gudsfruktan fullborda<br />
vår helgelse. <strong>Tro</strong>ende måste rena jaget, som är synonymt med<br />
själen (jmfr. Matt.16:26 med Luk.9:25) från både kött och ande (här<br />
i betydelsen onda andar). Paulus varnade kristna för att ”ta emot en<br />
främmande ande.” (2 Kor.11:4). Vi har också blivit tillsagda att:<br />
”ge inte djävulen något tillfälle (grek.: ”område”)” (Ef.4:27). Vi<br />
får helt enkelt inte ge något område i oss själva till djävulen eller<br />
hans hantlangare.<br />
(Luk.13:11) Där fanns en kvinna som hade haft en<br />
sjukdomsande i arton år. Hon var krokryggig och kunde inte<br />
räta på sig. (16) Men denna kvinna, en Abrahams dotter som<br />
Satan har hållit bunden i arton år, borde hon inte få bli löst<br />
från sin boja på sabbaten? Förutsättningen för att en befrielse<br />
skulle kunna ske var, att det skulle vara ett Abrahams barn, vilket de<br />
kristna ju är. (Gal.3:7) Därför skall ni veta att de som håller sig<br />
till tron, de är Abrahams barn.<br />
Jesus sade att han var sänd endast till Israels hus. Då en<br />
kanaanitisk kvinna begärde att han skulle kasta ut en sjukdomsande<br />
ur hennes dotter, sade Han: ”Det är inte rätt att ta brödet från<br />
barnen och kasta det åt hundarna” (Matt.15:22-28). Av detta<br />
kan vi se att Guds barn har rätt till deras Faders bröd av befrielse och<br />
helande genom förbundet, vilket inte de förlorade har. Eftersom<br />
Jesus påbörjade ett Nytt Testamente och på grund av denna kvinnas<br />
tro, så räknade Han henne för rättfärdig (Gal.3:6) genom att uppfylla<br />
hennes önskan. Jag har kastat ut demoner ur folk sedan 1976<br />
ungefär och nästan alla var kristna. Nästan hela denna tid har jag<br />
haft gåvan att skilja mellan andar, vilket innebär att jag kan se<br />
demonerna i människornas ögon. Jag vet av ingen som har denna<br />
gåva i någon av dess varierande former, som inte tror på att kristna<br />
kan ha demoner.<br />
Vi borde aldrig kasta ut demoner ut ur förlorade människor utan<br />
en klar befallning av Gud, eftersom deras ”hus” inte är fyllda med<br />
Kristus, som kan försvara dem mot de sju värre demonerna, som i så<br />
fall kommer att flytta in i personerna i fråga. (Matt.12:43) När en<br />
oren ande har farit ut ur en människa, vandrar han genom<br />
ökentrakter och letar efter en viloplats men finner ingen. (44)<br />
Då säger han: Jag vill vända tillbaka till mitt hus, som jag<br />
lämnade. När han då kommer och finner det tomt och städat<br />
194
195<br />
och pyntat, (45) går han bort och tar med sig sju andra andar,<br />
värre än han själv, och de går in och bor där. Så blir för den<br />
människan det sista värre än det första. På samma sätt<br />
kommer det också att gå för detta onda släkte. Vi ser här att de<br />
i den generation av Guds folk, som tog emot befrielse av Jesus och<br />
lärjungarna, senare tappade den om de inte fortsatte som lärjungar.<br />
Samma sak händer Nya Testamentets folk som är befriade idag. De<br />
måste fortsätta att vandra i förbundet och vara fyllda med Ordet och<br />
Guds Ande för att inte ge någon plats åt djävulen. Om Herren<br />
uppmanar oss att befria en förlorad person, så kan det betyda att<br />
Han planerar frälsning för honom/henne. Befrielse kan också<br />
användas för att stoppa en demonbesatt person från att hindra Guds<br />
verk, precis som Paulus gjorde då han kastade ut spådomsanden ur<br />
slavflickan, eftersom hon hindrade hans tjänst (Apg.16:16-18).<br />
För några år sedan kom min mamma, som inte var frälst, för att<br />
bo hos oss. Hon hade blivit plågad av vad psykologerna kallade<br />
demens, paranoia, manodepressivitet, o.s.v. i många år. Hon började<br />
plåga vårt hushåll med sådant som att höja på telefonräkningarna;<br />
att hålla oss vakna hela natten; att lämna kylskåpet öppet hela<br />
natten; att se saker hända i omgivningen fastän hon inte var där; att<br />
klaga över krämpor som hon inte hade och att beskylla någon för<br />
något som inte hade skett. Hon hade helt enkelt en stark egenvilja.<br />
Fastän vi band demonerna i henne så var resultaten endast tillfälliga.<br />
Jag gick till Gud i bön angående detta. Jag resonerade med Herren<br />
om att fastän hon inte hade någon rätt till befrielse genom förbundet,<br />
så plågade hon vårt hus och vi var ju inte under förbannelsen utan<br />
välsignelsen. (Gal.3:13) Kristus friköpte oss från lagens<br />
förbannelse, när han blev en förbannelse i vårt ställe. Det står<br />
skrivet: Förbannad är var och en som är upphängd på trä. (<strong>14</strong>)<br />
Vi friköptes, för att den välsignelse Abraham fått skulle i Jesus<br />
Kristus komma till hedningarna och för att vi genom tron<br />
skulle få den utlovade Anden. I ljuset av detta bad jag Herren om<br />
tillåtelse att kasta ut demonerna ur henne för att befria oss.<br />
Den natten hade Jennifer, min yngsta dotter, en dröm. Hon såg<br />
min mors hus mitt i vårt hus. Hennes hus var tre våningar högt och<br />
stack upp genom vårt tak. Från den andra våningen gick en planka ut<br />
mot gatan. På plankan höll fem kycklingar på att marschera ut på<br />
gatan. Jag tackade Herren för Hans klara direktiv och tillåtelse.<br />
Uttydningen var denna: De tre våningarna var anden, själen och<br />
kroppen i min mors andliga hus. De fem kycklingarna var fem<br />
demoner. Enligt Upp.18:2 är demoner orena fåglar. Dessa kycklingar<br />
höll på att lämna hennes själ, den andra våningen, vilket betydde att<br />
vi hade auktoritet att driva dem på flykten. Uppenbarelsen är denna:<br />
195
196<br />
Närhelst någon annans andliga hus är under auktoritet av vårt hus,<br />
så har vi auktoritet över demonerna. Jesus använde Jairus tro för<br />
hans dotter; den kanaanitiska kvinnans tro för hennes dotter och<br />
Petrus tro för sin mor, som exempel på de rättigheter vi har att utöva<br />
tro för dem som står under vår auktoritet. Min mor hindrade också<br />
vår tjänst. Av samma orsak befriade Paulus tjänsteflickan från<br />
spådomsanden.<br />
Den natten smällde min mor i badrumsdörren enbart för att<br />
hålla oss vakna hela natten, så jag tyckte att nu fick det vara nog.<br />
Mary och jag gick till hennes rum och kommenderade ut demonerna<br />
ur henne vart efter som deras namn kom för oss. Om jag minns rätt<br />
så var deras namn demens, paranoia, manodepressivitet, egenvilja<br />
eller envishet och ännu en som jag inte minns namnet på. Fast<br />
demonerna kan ha individuella namn, så svarar de också på namnet<br />
på den sjukdom som de förorsakar. Vi väntade inte för att få se<br />
något resultat, utan vi gick till sängs och fick en skön sömn som<br />
varade hela natten. Nästa morgon märkte vi att det var så tyst i<br />
hennes rum, så vi kikade in. Vi såg henne inte, men observerade att<br />
hennes rum var i ett bedrövligt skick. Där var filtar, dynor, överdrag<br />
och andra saker utspridda över hela golvet, som om någon hade<br />
brottats där hela natten. Vi gick in i rummet och upptäckte att hon<br />
låg under sängen. Då hon kröp fram såg vi genast att det var en<br />
annorlunda kvinna jämfört med den som jag hade känt nästan hela<br />
mitt liv. Hon var behaglig och undergiven och ödmjuk. Hon var på<br />
det sättet en tid, under vilken vi predikade evangeliet för henne. Vi<br />
visste att huset behövde fyllas med Guds saker, för annars skulle<br />
demonerna komma tillbaka. Hon föll alltid tillbaka på sin religion som<br />
en ursäkt, hellre än att acceptera evangeliet, så demonerna började<br />
komma tillbaka, fast inte tillnärmelsevis så våldsamt som innan. Vid<br />
denna tid beslöt hon att flytta till ett servicehem för äldre. Alldeles<br />
innan hon dog berättade hon undergivet att hon kände Jesus och att<br />
Han var hennes Frälsare.<br />
Det gammaltestamentliga tabernaklet eller templet symboliserar<br />
oss. Vi är Guds tempel. Vi har en förgård (köttet), det heliga (själen)<br />
och det allra heligaste (anden). Onda män kunde beträda förgården<br />
och även gå in i det heliga för att ta tag i altarets horn (1 Kon.1:50;<br />
2:28), men endast översteprästen kunde träda in i det allra<br />
heligaste. Någon annan skulle ha dött. Angående denna förebild, så<br />
kan demoner ta sig in i köttet och till och med besätta själen, men<br />
endast vår överstepräst Jesus kan träda in i vår ande, under<br />
förutsättning att vi inte blivit förtappade (2 Kor.13:5). Demoner kan<br />
förtrycka själen (sinnet, viljan och känslorna) i eller utanför köttet.<br />
De kan också besätta själen utanför köttet ena stunden, för att i<br />
196
197<br />
nästa ögonblick dra sig tillbaka in i köttet och därmed låta personen<br />
ifråga uppträda helt normalt. Detta är vad världen kallar schizofreni.<br />
Demoner kan gå in i köttet på grund av att köttet är fiende till<br />
Gud, som bor i din ande (Rom.8:7; Gal.5:17). Jag har hört några<br />
använda denna vers: ”Min ande vill inte bo i ett orent tempel,” för att<br />
säga att kristna inte kan ha demoner: Det finns ingen sådan vers!<br />
Vårt kött är så korrupt att det inte kan komma in i riket. (1<br />
Kor.15:50) Men det säger jag er, bröder, att kött och blod inte<br />
kan ärva Guds rike. Inte heller ärver det förgängliga det<br />
oförgängliga. Eftersom köttet inte är i riket, så kan demoner<br />
besätta det. Från detta fäste kan de sedan besätta själen. Demoner<br />
får ge sig in i själen eftersom den del av själen som inte är helgad<br />
genom Ordet är kontrollerad av köttet. (3 Mos.17:11) Ty allt kötts<br />
själ är i blodet, och jag har gett eder det till altaret, till att<br />
bringa försoning för edra själar; ty blodet är det som bringar<br />
försoning, genom själen som är däri. Notera att enligt denna bild<br />
måste köttet dö för att själen ska vara fri. I den del av själen (sinnet,<br />
viljan, känslorna) där vi inte har övervunnit frestelse, är vi inte<br />
helgade än. Vi har alla vunnit över några saker, som inte längre har<br />
någon inverkan på våra liv. Emellertid så finns det andra områden<br />
där vi ännu inte har vunnit seger. Det är här som vi riskerar att bli<br />
använda av demoner. Även kristna vet detta genom erfarenhet. Om<br />
vi vandrar i medveten olydnad, så inbjuder vi till betryck eller<br />
besättelse just i det området.<br />
Demoner kan gå i arv från generation till generation, precis som<br />
syndens natur.<br />
(2 Mos.34:7) ...som bevarar nåd mot tusenden och förlåter<br />
överträdelse, synd och skuld, men som inte låter någon bli<br />
ostraffad utan låter straffet för fädernas missgärning drabba<br />
barnen och barnbarnen, ja, tredje och fjärde släktledet. Vi har<br />
en vän som adopterade tre barn, som alla var syskon. H.R.S. (en<br />
amerikansk adoptionsbyrå, översättarens anm.) vägrade att berätta<br />
för henne vem de biologiska föräldrarna var. Alla barnen hade bra<br />
läggning. Då dessa barn växte upp och kom in i puberteten blev de<br />
hela tiden plågade av att ljuga, stjäla, att utöva otukt och att hänge<br />
sig åt alkohol och droger. Detta var inte bara frestelser från den<br />
fallna naturen, utan det var tvångsbetonat och oemotståndligt, ett<br />
säkert tecken på demoner.<br />
Detta bekymrade adoptivmamman väldigt mycket, eftersom hon<br />
hade gjort sitt bästa att med hjälp av <strong>Bibeln</strong> ge dem en kristen<br />
fostran. Fast vi hade kastat ut demonerna ur dem flera gånger, så<br />
blev det ingen varaktig effekt. Hon beslöt att försöka lista ut vem<br />
som var de biologiska föräldrarna. Hon gick till H.R.S. för att söka<br />
197
198<br />
denna information och fick slutligen tillåtelse att söka i deras arkiv.<br />
På detta sätt fann hon mamman och bjöd in henne och mormodern.<br />
Hon var överraskad av upptäckten, att fastän hon hade fostrat<br />
barnen från det att de var små, så manifesterades de andar som<br />
fanns i deras biologiska föräldrar. Mormodern berättade att de var<br />
ättlingar till Jesse James. Det som vi blir beror inte alltid på miljön. Vi<br />
ärver mycket genom blodsbanden och demoner kommer ibland med<br />
på resan. (3 Mos.17:11) Ty kroppens liv är i blodet... Tack gode<br />
Gud att vi genom ånger och tro på evangeliet kan uppleva en andlig<br />
blodtransfusion genom Jesus. Samtidigt som jag skrev detta<br />
kontaktade jag vår vän, som berättade att hon hade fått en försäkran<br />
av Herren att dessa barn, som nu var vuxna och utflugna, kommer<br />
att bli frälsta. Hon vet att dessa problem har bidragit i mycket hög<br />
grad för att få henne och barnen ödmjuka och hon ser tydliga tecken<br />
på ånger i dem.<br />
Utan att nödvändigtvis prata om detta fall, så kan vi vara för<br />
ivriga att försöka befria någon. Gud överlämnade genom Paulus en<br />
upprorisk kristen till Satan för att föra honom till omvändelse. (1<br />
Kor.5:5) för att överlämna den mannen åt Satan till köttets<br />
fördärv, för att anden skall bli frälst på Herrens dag. Det skulle<br />
ha varit farligt för vem som helst att försöka befria denne man från<br />
en förbannelse, som var bestämd av Gud att korsfästa hans kött och<br />
föra honom till omvändelse. Gud skulle hedra tron hos den tjänaren<br />
en kort tid och den förbannade mannen skulle få en tillfällig befrielse.<br />
Då Gud har lagt en förbannelse på någon för att ge honom eller<br />
henne en lärdom, så kan du inte ta bort den slutgiltigt i förtid. Den<br />
skulle komma tillbaka om han/hon inte ångrar sig. (1 Tim.1:20)<br />
Bland dem är Hymeneus och Alexander, som jag har<br />
överlämnat åt Satan för att de skall tuktas så att de inte hädar<br />
(grek.: ”att tala emot”). Om någon skulle ha befriat dessa två innan<br />
de hade ångrat sig, så hade det fått omvänd verkan. De behövde<br />
först någon som var vis nog att säga dem att deras problem berodde<br />
på att de hade talat mot riket. Det är därför som vi behöver höra<br />
Andens röst. Jag har till och med hört om demoner som har talat<br />
genom folk och sagt: ”Jag har rätt att vara här” eller ”De vill att jag<br />
ska vara här.” Ibland är detta en lögn, men ibland är det sant. Du<br />
kan kasta ut demonerna, men de kommer att gå tillbaka direkt om<br />
det finns ett gott skäl till att de ska vara där, liksom i verserna ovan.<br />
Jag kastade en gång ut demoner ur en kvinna som gick in och<br />
ut vid en mentalvårds-institution. Hon blev totalt befriad och behövde<br />
inga mediciner mer. Senare kom demonerna tillbaka, så hon kom till<br />
oss och blev befriad på nytt. Ytterligare en gång kom demonerna<br />
tillbaka. Jag började fråga henne mera noggrant och fann att hon inte<br />
198
199<br />
kunde sluta klaga på sina föräldrar och det sätt som de hade<br />
behandlat henne på. Jag poängterade för henne att Jesus lärde, att<br />
om vi inte förlåter våra medtjänare så kommer Fadern att överlämna<br />
oss ”åt plågoandarna” eller demonerna tills vi själva betalar vår<br />
egen syndaskuld. (Matt.18:34,35). Hon påstod att hon inte var<br />
oförsonlig och att hennes handlande var befogat. Hon tog anstöt av<br />
att jag beskyllde henne för problemet i stället för hennes föräldrar.<br />
Hon var tydligen angripen av en rot av bitterhet (Hebr.12:15). Jag<br />
berättade för henne att demonerna skulle stanna kvar ända tills hon<br />
bekände. Vad jag vet så är de fortfarande kvar.<br />
I missionskyrkan, som jag nämnde om tidigare, kastade vi ut<br />
många demoner ur hemlösa, druckna, prostituerade och<br />
drogmissbrukare som hade kommit till Herren. En drucken som heter<br />
Jim kom in då jag höll på att undervisa och blev mirakulöst frälst och<br />
nykter på en och samma gång. Han började vara med i missionen.<br />
Ungefär vid denna tid började en av diakonerna diskutera demonologi<br />
med mig. Jag märkte att han inte var helt överlåten åt Herren. Jag<br />
rådde honom att bli fylld med den Helige Ande, innan han tog sig för<br />
att kasta ut demoner, för det fanns mycket mera kraft och<br />
urskiljningsförmåga tillgänglig för honom för detta ändamål. Redan<br />
följande dag kallade pastorn på mig och berättade att diakonen hade<br />
gått till missionen för att driva ut demoner ur Jim, som oväntat hade<br />
blivit fylld med demoner och hade visat övernaturlig styrka.<br />
Demonerna i Jim hade jagat diakonen genom missionsbyggnaden och<br />
slängt honom genom det tjocka pansarglaset i fasaddörren och<br />
förstört den totalt. Detta gjorde att diakonen blev liggande på<br />
gräsmattan utanför entrén, blödande och skrikande att någon skulle<br />
ta demonerna ut ur honom. En nyfrälst kristen råkade gå förbi och<br />
ännu osäker på vad han skulle göra så kommenderade han<br />
demonerna att komma ut i Jesu namn. Demonerna kom ut och en<br />
ambulans tog diakonen till sjukhuset. Detta skulle inte ha kunnat<br />
hända, om han hade haft allt på klart med Gud.<br />
Pastorn berättade senare att han och hans sekreterare hade<br />
gått in för att se vad de skulle kunna göra för Jim och blev utjagade<br />
de också. Han frågade om jag kunde göra något. Jag sade någonting<br />
i stil med att jag inte kunde, men Herren kunde. Vi möttes utanför<br />
huset och tillsammans gick vi in genom den förstörda entrédörren<br />
och genom hallen till Jims rum. Väl framme vid Jims rum gick jag<br />
rakt in genom den öppna dörren, samtidigt som jag märkte att<br />
pastorn och hans sekreterare stannade utanför. Precis som om jag<br />
hade allt under kontroll stegade jag fram mot Jim som satt i den<br />
andra ändan av rummet. Innan jag kom fram till honom hoppade han<br />
upp med händerna i luften som tassar och med ett aggressivt<br />
199
200<br />
ansiktsuttryck, brummande precis som en stor, gammal björn. Innan<br />
jag hann tänka efter så sade jag högt och skarpt: ”SITT!” Jims<br />
ansiktsuttryck ändrades direkt och han satte sig ner precis som en<br />
lydig hundvalp. Jag tittade mig omkring och såg två huvuden som<br />
kikade in genom dörröppningen. Jag gör i vanliga fall inte så här,<br />
men jag kommenderade demonerna att berätta sina namn för mig.<br />
Allt eftersom de sade sina namn för mig, så kommenderade jag dem<br />
att komma ut i Jesu namn. En del av dem sade emot mig, resonerade<br />
eller ljög som vanligt, men jag stod på mig. En av dem frågade om<br />
den kunde fara in i hunden. Jag tittade mig omkring men såg ingen<br />
hund i rummet, men upptäckte senare att det fanns en i rummet<br />
intill. Jag sade till demonen: ”Nej, men du har tillåtelse att fara in i<br />
närmaste kackerlacka.” (Det finns en galen kackerlacka där ute<br />
någonstans!)<br />
En av demonerna frågade om den kunde fara in i sekreteraren<br />
som fortfarande stod i dörröppningen. Jag förbjöd också detta, men<br />
senare undrade jag över sekreterarens livsstil, vilket visade sig vara<br />
en välgrundad misstanke. Pastorn hade vid det här laget kommit och<br />
ställt sig bredvid mig och han befallde också demonerna. Då de<br />
talade till honom så märkte jag att de tycktes gilla honom, vilket igen<br />
gjorde mig misstänksam och det var också välgrundat. Utan att<br />
någon annan visste om det, så hade pastorn och hans sekreterare<br />
varit intima. Herren talade sedan till mig och sa: ”Demonerna kom in<br />
i Jim genom TV–apparaten.” Jag frågade Jim: ”Jim, vad var det som<br />
du tittade på i TV:n?” Nu var han förmögen att svara med sin egen<br />
röst och visade mig ett fodral till en videofilm som han hade tittat på.<br />
Män, pornografi förstör er eviga själ. Jim skulle ha kunnat sluta på en<br />
vårdanstalt, om det hade hängt på ledarskapet i denna församling.<br />
Efter att ha kastat ut nio eller tio demoner sade Herren: ”Det finns<br />
två ännu. Lämna dem där.” Jag tyckte att detta var underligt ända<br />
tills följande möte, då Jim kom fram för mera befrielse. Jag hade<br />
frågat Herren om visdom angående pastors vanor att slå alla med<br />
Anden, fast han inte rådde på Mary och mig. Pastorn lade sin hand på<br />
Jims panna och han började falla. Innan jag hann tänka på det så<br />
kommenderade jag ut demonerna och de lydde. Senare då jag tänkte<br />
på detta började jag misstänka att djävulen ville ha Jim medvetslös<br />
på golvet för att förhindra en befrielse.<br />
Jag har sett människor slagna i Anden i min egen tjänst, men<br />
jag utövar inte tro för att det ska ske. Paulus var möjligen slagen i<br />
Anden på vägen till Damaskus, men varken Paulus eller någon annan<br />
utövade tro att göra det. Denna tonvikt finns inte i Skriften och vi<br />
borde ”inte gå utöver vad Skriften säger” (1 Kor.4:6).<br />
200
201<br />
Jag misstänker, att vad som helst, som blir en inövad<br />
uppvisning, ger ära åt sådana män. Denne pastor var ormen som jag<br />
pratade om tidigare. Han hade varit en som var van att uppträda i ett<br />
berömt rockband då han ”kom till Herren” och bar på en hel del extra<br />
bagage. Jag bad Herren avslöja hans demoner. Nästa dag ringde två<br />
damer mig, som inte kände varandra och som dessutom var från<br />
skilda städer. Herren uppmanade dem att berätta för mig, att denne<br />
man hade samma andar som Jim Jones.<br />
201
202<br />
Kapitel 15<br />
Binda och lösa vad?<br />
Amen säger jag er: Allt vad ni binder (förbjuder) på jorden<br />
skall vara bundet (förbjudet)i himlen, och allt vad ni löser<br />
(tillåter) på jorden skall vara löst (tillåtet) i himlen. (Matt.18:18)<br />
<strong>Tro</strong> tillåter Guds suveränitet att manifesteras genom Kristi kropp<br />
och förbjuder djävulen. Jesu krav för att vi ska kunna ta emot Hans<br />
förmåner är klara:”Som du tror skall det ske dig” och ”Som ni<br />
tror skall det ske med er” och ”Din tro har frälst dig.” Så som vi<br />
tror, så blir Guds förmåner givna åt oss. Otro förbjuder Guds<br />
förmåner att ges till oss därför att Han har ställt ett villkor och Han<br />
kan inte ljuga. Otro tillåter djävulen att fortsätta erbjuda<br />
förbannelsen. (Mark.6:5) Och han kunde inte göra någon<br />
kraftgärning där. Bara några få sjuka botade han genom att<br />
lägga händerna på dem. (6) Och han förundrade sig över<br />
deras otro. Även Jesus var förbjuden att göra kraftgärningar för<br />
dem som inte trodde. Vare sig vi vet det eller inte, så är vi konstant<br />
förbjudna eller tillåtna genom våra tankar, ord och handlingar.<br />
Eftersom all auktoritet i himlen och på jorden var givna till Jesus och<br />
Han i sin tur delegerade denna auktoritet till sina lärjungar, så<br />
varifrån får djävulen egentligen sin auktoritet? Han får den från vår<br />
otro, våra ord och vår olydnad.<br />
(Upp.22:18) För var och en som hör profetians ord i<br />
denna bok betygar jag: Om någon lägger något till dessa ord<br />
skall Gud på honom lägga de plågor som det är skrivet om i<br />
denna bok (19) Och om någon tar bort något från de ord som<br />
står i denna profetias bok, skall Gud ta ifrån honom hans del i<br />
livets träd och i den heliga staden, som det står skrivet om i<br />
denna bok. Om vi lägger till eller tar något ifrån Guds Ord, så tillåts<br />
förbannelsen genom djävulen och samtidigt förbjuds Guds<br />
välsignelser för oss eller genom oss. Allt detta är gjort enligt Guds<br />
design för att motivera oss att komma överens med Honom. Adam<br />
föll ut ur enigheten med Gud och hamnade under förbannelsen. Gud<br />
ville att vi återigen skulle komma överens med Honom och slippa<br />
förbannelsen. Vår ovilja till enighet kommer på inget sätt att hindra<br />
Guds suveränitet. Den hindrar oss bara från att samarbeta med<br />
Honom och att vara ett redskap i detta samarbete.<br />
(Luk.19:40)...om de tiger, kommer stenarna att ropa. Jesus<br />
gjorde det klart att Gud skulle finna ett redskap att använda. Den<br />
enda frågan är: Kommer det att vara du?<br />
202
203<br />
Vi måste samtycka med Guds Ord i vårt tal, utan att lägga till<br />
eller ta ifrån, för att få del av Hans förmåner eller att förvalta dem. I<br />
Hebréerbrevet 3:1 kallas Jesus för ”överstepräst som vi<br />
bekänner oss till.” Bekänner här är det grekiska ordet homologeo<br />
som betyder ”att säga samma som.” Med andra ord, Jesus offrar vårt<br />
muntliga samtycke med Hans Ord inför Fadern. Vi gör ett offer<br />
genom vårt samtycke genom Jesus till Fadern. (Heb.13:15) Låt oss<br />
därför genom honom alltid frambära lovets offer till Gud, en<br />
frukt från läppar som prisar (engelska: ”bekänner” eller med<br />
andra ord ”säger samma som,” översättarens anm.) hans namn.<br />
Både det grekiska och det hebreiska ordet för ”namn” i Skriften<br />
betyder ”karaktär och auktoritet.” Om vi vill ha Guds förmåner<br />
genomgående så måste vi fortlöpande tala i överensstämmelse med<br />
Jesu karaktär och auktoritet, som är Ordet. Om vi inte samtycker<br />
med Guds Ords karaktär och auktoritet, så kommer Jesus att vägra<br />
oss förmånerna som löftena lovar. Jesus sa: (Matt. 10:32) Var och<br />
en som bekänner mig (talar det samma som mig) inför<br />
människorna, honom skall också jag bekänna (tala det samma)<br />
inför min Fader i himlen. (33) Men var och en som förnekar<br />
mig inför människorna, honom skall också jag förneka inför<br />
min Fader i himlen.<br />
Sanna troende talar i överensstämmelse med Ordet och tar på<br />
så sätt emot dess förmåner som Jesus förmedlar. Många undrar<br />
varför de inte kan ta emot det som <strong>Bibeln</strong> lovar, samtidigt som de<br />
inte inser, att de i sina tankar och ageranden är precis tvärt emot<br />
den. (Rom.10:10) Ty med hjärtat tror man och blir rättfärdig,<br />
med munnen bekänner man och blir frälst. Observera att<br />
frälsning kommer då vi tror och talar i överenskommelse med <strong>Bibeln</strong>.<br />
Många vet inte vad en fullständig frälsning är. ”Frälsning” här är det<br />
grekiska ordet soteria som betyder ”allt det som soter eller 'frälsaren'<br />
försåg. Vi frågade en gång en grekisk man vad soteria betyder. Han<br />
sa: ”Det betyder att alla mina behov är tillfredsställda som hos en<br />
liten baby.” Verbet för soteria är sozo. Detta grekiska ord är översatt<br />
”frälst” då det menas själens frälsning (Luk.7:50). Det är översatt<br />
”gjord hel” då det menas helande (Luk.8:48; Jak.5:15) och befrielse<br />
från demon-besättelse (Luk.8:36). Det är översatt ”frälsa” då det<br />
talas om frälsning från ofördelaktiga omständigheter (Matt.8:25;<br />
Jud.1:5). Frälsning täcker alla de förmåner som Kristus betalade för.<br />
Vi ser här att det inte är tillräckligt att tro endast med hjärtat för att<br />
ha Guds förmåner. Om en person har tro så kommer den ut ur hans<br />
eller hennes mun. (2 Kor.4:13) Men då vi har samma trons ande<br />
som i skriftordet: Jag tror, därför talar jag, så tror också vi,<br />
och därför talar vi. Som du kan se så är tro utan gärningar död.<br />
203
204<br />
Det är klart att Jesus medlar mellan Fadern och oss om vår tro är<br />
bevisad i våra ord.<br />
(Luk.12:8) Jag säger er: Den som bekänner mig inför<br />
människorna, honom skall också Människosonen bekänna<br />
inför Guds änglar.(9) Men den som förnekar mig inför<br />
människorna skall bli förnekad inför Guds änglar. Det är<br />
nödvändigt att vi säger inför människorna detsamma som Gud säger,<br />
för att orden ska ges till änglarna som får det som vi säger att ske.<br />
Om vi bekänner löftena i Ordet, så ger Jesus auktoritet åt änglarna<br />
att erbjuda oss förmånerna av frälsningen från Gud. (Heb.1:<strong>14</strong>) Är<br />
inte änglarna andar i helig tjänst, utsända för att tjäna dem<br />
som skall ärva frälsningen? Änglarna har auktoritet att erbjuda<br />
vår frälsning när vi blir ”rösten av Hans Ord”.(Ps 103:20) Lova<br />
Herren, ni hans änglar, ni starka hjältar som utför hans<br />
befallning, så snart ni hör ljudet av hans befallning. Då<br />
änglarna hör Ordet genom oss så har de auktoritet av Jesus att<br />
fullborda det. Då vi talar otro, rädsla, ängslan, så talar vi negativ tro<br />
eller tro på förbannelsen. Detta ger auktoritet åt demonerna att<br />
erbjuda förbannelsen. (4 Mos.<strong>14</strong>:28) ...Så sant jag lever, säger<br />
HERREN, jag skall göra med er så som ni själva har sagt inför<br />
mig.<br />
En dag kände jag att jag nästa dag skulle lära ut vikten av en<br />
rätt bekännelse. Den natten hade jag en mycket målande dröm. Jag<br />
såg mig själv kämpa i en strid för att ta jättarna i landet. (Vårt liv är<br />
andligt sett det land som måste erövras för Gud). (1 Kor.3:9) Ty vi<br />
är Guds medarbetare, och ni är en Guds åker (grek.: brukat<br />
land), en Guds byggnad. I Malaki 3:11,12 säger Anden åt oss, att<br />
om vi bär frukt så ska vi ”vara ett ljuvligt land.” Israeliterna som<br />
representerade den andliga människan, försökte ta sitt förlovade land<br />
från kanaaneerna, som representerade den köttsliga människan.<br />
Detta är vår strid också. (Gal.5:17) Ty köttet söker det som är<br />
emot Anden och Anden söker det som är emot köttet. De två<br />
strider mot varandra.... Vi är i en strid för att se vem som regerar<br />
över det förlovade landet i våra liv.<br />
I denna kamp hade jag tagit en av fienderna till fånga och höll<br />
honom i ett stadigt nackgrepp medan vi gick längs en stig.<br />
Nackgreppet förhindrade honom att tala. (Herren hjälpte mig att se,<br />
att denna fiende som jag förhindrade att tala var min egen köttsliga<br />
människa.) Då vi kom till en krök på stigen, såg vi en jätte som stod<br />
intill en lägereld. Fastän jag visste att han var en jätte så var han i<br />
själva verket inte större än jag. (En jätte kan vara en fiende eller<br />
hinder som verkar vara större än oss eller vår förmåga att ta kontroll<br />
över våra liv för Gud.) Då vi stod ansikte mot ansikte med jätten så<br />
204
205<br />
lättade jag gradvis på nackgreppet och min fiende talade till honom.<br />
Han sa: ”Större, större, större.” Jag visste att min fiende hade<br />
förmåga att göra denne jätte mycket större genom att tala. Då vände<br />
jag mig om och gav honom ett karateslag på adamsäpplet för att<br />
hålla honom tyst och sa: ”Nej. Mindre, mindre, mindre!” (Av detta<br />
kan du se att den köttsliga människan har auktoritet att, om hon får<br />
tillåtelse, tala om vilken ogynnsam situation som helst för att göra<br />
den värre. Köttet vandrar i åskådning, inte i tro. Å andra sidan har<br />
den andliga människan auktoritet att tala till jättar såsom synder,<br />
sjukdomar och förbannelser och tvinga dem att bli mindre och mindre<br />
tills de slutligen inte existerar alls.)<br />
Har du ögon att se med och öron att höra med, som Jesus<br />
formulerade det? Då Josua (hebreiska: ”Jesus”) ledde israeliterna att<br />
inta det förlovade landet var de först tvungna att övervinna de fem<br />
kungar som styrde landet (Jos.10:3,16). De fem kungar som från<br />
början härskar över våra liv är de fem sinnena. Den världsliga<br />
människan följer och är styrd av de fem världsliga sinnena.<br />
Pånyttfödda sinnen är formade av Anden och Ordet. Dessa andliga<br />
sinnen gör det möjligt för oss att vandra i erfarenheten av Ordet.<br />
(Heb.5:13) Men om någon är sådan att han ännu måste leva<br />
av mjölk, då är han oskicklig att förstå en undervisning om<br />
rättfärdighet; han är ju ännu ett barn. (<strong>14</strong>) Ty den stadiga<br />
maten tillhör de fullmogna, dem som genom vanan hava sina<br />
sinnen övade till att skilja mellan gott och ont. Barn som ännu<br />
går på mjölk har sinnen som inte är pånyttfödda och kan inte följa<br />
sin fader. De som har sinnen som rättar sig efter Ordet om<br />
rättfärdighet, går på stadig kost och är kapabla att vandra så som<br />
Jesus gjorde. (Joh.4:34) Jesus sade: "Min mat (grekiska:”stadig<br />
kost”) är att göra hans vilja som har sänt mig och att fullborda<br />
hans verk. Jesus reagerade inte på det som Han kände, hörde och<br />
såg med sina naturliga sinnen. Han gjorde endast det som Han såg<br />
och hörde att Fadern visade och sade (Joh.5:19,30). Detta gjorde<br />
Honom till en pålitlig representant för Fadern, för Han kunde inte bli<br />
manipulerad av yttre omständigheter, tillstånd eller lögner.(1<br />
Mos.21:8) Barnet växte och blev avvant, och den dag då Isak<br />
avvandes gjorde Abraham en stor fest. För nu var han inte<br />
beroende av sin mor längre, utan kunde gå med sin far. Samuels mor<br />
kunde inte ge honom till Herrens tjänst, förrän han var avvand (1<br />
Sam.1:11,22). Anden undervisade genom Paulus, att de som är<br />
skilda från sina syskon genom sekterism (samfundstillhörighet) är<br />
fortfarande beroende av mjölk (1 Kor.1:10-<strong>14</strong>, 3:1-5). De är<br />
fortfarande bundna till sin andliga moder.<br />
205
206<br />
(Jos.10:16) Men de fem kungarna flydde och gömde sig i<br />
grottan vid Mackeda.<br />
(17) Då det berättades för Josua att man funnit de fem<br />
kungarna gömda i grottan vid Mackeda, (18) sade han: "Vältra<br />
stora stenar framför ingången till grottan, och sätt folk där för<br />
att bevaka dem. I Hebréerbrevet 6:4-8 undervisar Anden att vi är<br />
”en åker som dricker regnet” från Anden och Ordet för att bära<br />
frukt. Ingången till grottan i vårt land symboliserar klart och tydligt<br />
vår mun. Josua, som en bild på Jesus, kommenderade att man skulle<br />
blockera ingången med stenar för att hindra de fem kungarna från att<br />
rymma. Jesus kallas för en sten av Paulus (Ef.2:20) och Petrus (1<br />
Petr.2:7,8). Johannes kallade Honom för Ordet (Joh.1:1,<strong>14</strong>;<br />
Upp.19:13). Följaktligen så symboliserar stenarna Guds Ord i vår<br />
mun, som hindrar de fem sinnena att tala. Om den världsliga<br />
människan talar så blir jättarna större, liksom i min dröm. Om den<br />
andliga människan talar Ordet så blir jättarna mindre. Jesus<br />
undervisade att om vi talar tro så flyttas bergen (jättarna) ur vår väg<br />
(Mark.11:23). Tio av de tolv spejarna som var utsända för att<br />
spionera på det förlovade landet, kom tillbaka och berättade endast<br />
om det de såg, kände och hörde via de köttsliga sinnena – hur stor<br />
jättarna var (4 Mos.13:27-33). Denna ”onda rapport” medförde att<br />
folket trodde att landet inte kunde intas. Alla som trodde på den onda<br />
rapporten dog i öknen.<br />
På samma sätt kan landet i våra liv inte intas av den andliga<br />
människan om vi inte talar ut löftena i Ordet i stället för de negativa<br />
saker som våra köttsliga sinnen visar oss. Vi måste ha sinnen som<br />
kan smaka Ordet, så att vi kan se, höra, känna och lukta (urskiljning)<br />
att vi är frälsta, helade, befriade och försörjda i allt genom korset.<br />
(Ps.34:9) Smaka och se att HERREN är god. (2 Petr.1:3) Ty<br />
allt som hör till liv och gudsfruktan har hans gudomliga makt<br />
skänkt oss genom kunskapen om honom, som har kallat oss<br />
genom sin härlighet och ära. (4) Genom dem har han gett oss<br />
sina dyrbara och mycket stora löften, för att ni i kraft av dem<br />
skall få del av gudomlig natur, sedan ni kommit undan det<br />
fördärv som på grund av begäret finns i världen. (Rom.10:17)<br />
Alltså kommer tron av predikan och predikan i kraft av Kristi<br />
ord. Vi kan inte bli ledda av Anden om vi samtidigt fattar beslut och<br />
talar i enlighet med de köttsliga sinnena. En broder ringde upp mig<br />
en gång angående en dröm. I hans dröm uppenbarade jag mig för<br />
honom. Han talade till mig och sa: ”Du påminner mig om någon som<br />
jag läste om i Jesaja.” Då sade jag till honom i drömmen: ”Jag<br />
känner till de verserna.” Sedan citerade jag några verser av vilka en<br />
var Jesaja 11:3. (Jes.11:3) Han skall ha sin glädje (hebreiska:<br />
206
207<br />
”doft eller lukt”) i HERRENS fruktan. Han skall inte döma efter<br />
vad ögonen ser eller utöva lag efter vad öronen hör . Efter att<br />
Josuas (Jesu) armé fängslat de fem kungarna förföljde och besegrade<br />
de deras arméer av köttsliga människor (Jos.10:19,20). Som Herrens<br />
armé kommer Han att leda oss för att övervinna de köttsliga sinnena,<br />
så att vi kan övervinna den världsliga människan. (2 Kor.4:16)<br />
Även om vår yttre (världsliga) människa bryts ner, förnyas<br />
vår inre (andliga) människa dag för dag. (18) Vi riktar inte<br />
blicken mot det synliga utan mot det osynliga. Ty det synliga<br />
är förgängligt, men det osynliga är evigt. Eftersom vi har andliga<br />
ögon, så att vi kan se löftena som inte ännu kan ses (är<br />
manifesterade), så kommer den köttsliga människan att dö bort<br />
medan den andliga människan tar dess plats. (Rom. 6:6) Vi vet att<br />
vår gamla (världsliga) människa har blivit korsfäst med Kristus,<br />
för att syndens kropp skall berövas sin makt, så att vi inte<br />
längre är slavar under synden. Om en person hade ögon och öron<br />
så han kunde tro detta, så vad skulle finnas i deras mun? De skulle<br />
säga med Paulus att: ”nu är det inte längre jag (den världsliga<br />
människan) som lever, utan Kristus (den andliga människan)<br />
lever i mig.” Det finns löften som täcker varje behov som en<br />
människa kan ha, men Guds folk fortsätter att uttala den dåliga<br />
rapporten om vad de ser med sina världsliga ögon.<br />
Då Josua återvände kommenderade han sina andliga män att ta<br />
kungarna ur grottan och sade: ”Kom fram och sätt era fötter på<br />
dessa kungars nackar.” De kom fram och satte sina fötter på<br />
deras nackar. (Jos.10:24). Detta förhindrade de köttsliga sinnena<br />
från att tala tills de hade korsfästs. (26) Därefter lät Josua slå<br />
dem till döds och hänga upp dem på fem pålar, och där fick de<br />
hänga till aftonen. (27) Men vid solnedgången togs de på<br />
Josuas befallning ner från pålarna och kastades in i grottan<br />
där de hade varit gömda. Framför ingången till grottan lade<br />
man stora stenar, som ligger kvar där än i dag. Se bara på<br />
likheterna mellan denna korsfästelse och Jesu korsfästelse.<br />
(Apg.5:30; 10:39) Jesus, som ni hängde upp på trä och<br />
dödade. Jesu fem sinnen korsfästes. Jesus måste även bli nertagen<br />
från korset innan solnedgången, som inledde en stor sabbat<br />
(Joh.19:21). Jesus placerades i en grotta eller grav som sedan<br />
förseglades med en stor sten (Joh.20:1). Den goda nyheten är att,<br />
eftersom vår köttsliga människa korsfästes med Kristus så har våra<br />
gamla sinnen redan dödats för oss. Om vi vandrar i tro på detta så<br />
kommer Gud att manifestera det för oss.<br />
Josua sade också: ”Så här skall HERREN göra med alla<br />
fiender som ni kommer i strid med” (Jos.10:25). Nyckeln till<br />
207
208<br />
seger över alla våra fiender är att övervinna de köttsliga sinnena med<br />
Ordet. Församlingen behöver ”ha sina sinnen övade (genom Ordet)<br />
i att skilja mellan gott och ont.” Detta är vad som gjorde lille<br />
David så segerrik över jätten Goliat. På sin väg till striden ”valde<br />
han ut åt sig fem släta stenar ur bäcken, lade dem i fickan på<br />
sin herdeväska och tog sin slunga i handen. Så gick han fram<br />
mot filisteen. ”(1 Sam.17:40). Bäcken här representerade<br />
”vattnets bad, i kraft av ordet.” (Ef.5:26). De fem stenarna som<br />
representerade Davids sinnen blev polerade släta genom Ordets<br />
vatten. (Av detta kan du se att de stora stenarna som blockerade<br />
ingången till grottan för att hålla kvar de fem kungarna inte bara<br />
representerade Ordet, utan också Ordet manifesterat i de andliga<br />
sinnena.) Med dessa pånyttfödda sinnen visste David att han<br />
representerade Herren, att han hade auktoritet gentemot Guds<br />
fiender, att med Guds kraft var jätten och hans vapen bara en<br />
munsbit för honom och att han kunde tala Ordet av tro och det skulle<br />
ske.<br />
(1 Sam.17:45) David svarade filistéen: "Du kommer mot<br />
mig med svärd och spjut och lans, jag kommer mot dig i<br />
HERREN Sebaots namn. Han är Gud för Israels här som du har<br />
hånat. (46) HERREN skall denna dag överlämna dig i min hand<br />
och jag skall slå ner dig och ta huvudet av dig. Jag skall denna<br />
dag ge de filisteiska krigarnas döda kroppar åt himlens fåglar<br />
och åt jordens vilda djur. Och hela världen skall förstå att<br />
Israel har en Gud. Observera också att gudfruktiga ledare genom<br />
en enda mans pånyttfödda sinnen förde med sig förståelse och tro till<br />
Israel för att besegra filistéernas armé. (1 Sam.17:49) David stack<br />
sin hand i väskan och tog fram en sten ur den, slungade den<br />
och träffade filisteen i pannan. Stenen trängde in i pannan, så<br />
att han föll omkull med ansiktet mot jorden. Vilket av sinnena<br />
representeras av denna enda sten som dödade Goliat? Ett gott<br />
förslag är hörseln, för David talade endast det som han hade öron att<br />
höra, men jag tror att hans tunga dödade Goliat. Tungan inte bara<br />
smakar saker för att bestämma om kroppen kommer att acceptera<br />
dem, utan den talar också sådana saker som kroppen redan har<br />
accepterat. Davids sinnen talade modigt ut tro ur hans mun och<br />
därför måste det också ske det som han sa. Efter att David hade<br />
slagit Goliat tog han av honom huvudet med Goliats eget svärd (1<br />
Sam.17:51), för att fullborda de trons ord som han hade uttalat.<br />
Vår bekännelse förbjuder eller tillåter och avgör vem som<br />
kommer att vinna striden i himlen. Seger i den striden har inget att<br />
göra med änglarnas kraft eller demoner utan vår auktoritet. En ängel<br />
binder lätt Satan och kastar honom i avgrunden (Upp.20:1,2).<br />
208
209<br />
(Upp.12:7) En strid uppstod i himlen: Mikael och hans änglar<br />
gav sig i strid med draken. Och draken och hans änglar stred,<br />
(8) men han var inte stark nog, och det fanns inte längre<br />
någon plats för dem i himlen. Fastän änglarna och demonerna<br />
genomför striden, så ger de heliga auktoritet åt dem genom orden ur<br />
deras mun till den segrande sidan. (11) De (de heliga) övervann<br />
honom genom Lammets blod och genom sitt vittnesbörds ord.<br />
De älskade inte sitt liv så högt att de drog sig undan döden. De<br />
heliga förbjuder eller tillåter änglar och demoner i enlighet med ”sitt<br />
vittnesbörds ord.” Jesus sa: ”Amen säger jag er: Allt vad ni<br />
binder (förbjuder) på jorden skall vara bundet (förbjudet) i<br />
himlen, och allt vad ni löser (tillåter) på jorden skall vara löst<br />
(tillåtet) i himlen.” (Matt.18:18). På grund av detta är vi<br />
motiverade till att instämma med Ordet, även om det tycks vara<br />
tvärt emot hur det verkar vid första anblicken eller enligt mänsklig<br />
uppfattning. Guds Ord i oss ger auktoritet till änglarna att besegra<br />
Satan. Många säger: ”Jag binder demonerna” eller ”Jag löser<br />
änglarna,” allt medan de fortsätter att vara oense med Ordet. Detta<br />
är bara munväder och det åstadkommer ingenting. Varken Jesus eller<br />
Hans lärjungar gjorde sådana uttalanden. Vi behöver inte heller göra<br />
det, utan endast instämma med Ordet i våra dagliga funderingar, tal<br />
och gärningar. Då kommer demoner att stoppas medan änglar blir<br />
tillåtna. Jag lägger till gärningar här eftersom vi inte kan erkänna<br />
Kristus om vi vandrar i medveten synd och samtidigt förvänta oss att<br />
vi kan förbjuda demoner från att verka.<br />
Det är nödvändigt att vi ångrar oss och omvänder oss för att<br />
kunna bryta ner Satans förmåga att härska över oss. (2 Kor.10:4)<br />
De vapen vi strider med är inte svaga utan har makt inför Gud<br />
att bryta ner fästen. Ja, vi bryter ner tankebyggnader (grek.:<br />
”resonemang”) (5) och allt högt som reser sig upp mot<br />
kunskapen om Gud. Och vi gör varje tanke till en lydig fånge<br />
hos Kristus. Om vi vill vinna striden i himlen, så måste vi först vinna<br />
den i vårt eget sinne och sedan med vår tunga. (Ords.18:21)<br />
Tungan har makt över död och liv.<br />
209
210<br />
Kapitel 16<br />
<strong>Tro</strong>n fullbordas genom gärningar<br />
Så är också tron i sig själv död, när den är utan gärningar<br />
(Jak.2:17).<br />
<strong>Tro</strong>n är kraftlös utan gärningar som överensstämmer med tron.<br />
(Jak.2:<strong>14</strong>) Mina bröder, vad hjälper det om någon påstår sig<br />
ha tro men saknar gärningar? Kan väl en sådan tro frälsa<br />
någon? (17) Så är också tron i sig själv död, när den är utan<br />
gärningar. Det finns inga återgivna exempel i <strong>Bibeln</strong> där Guds folk<br />
blev frälsta, helade, befriade eller försörjda utan en troshandling.<br />
(18) Men någon säger: "Du har tro, och jag har gärningar. "<br />
Visa mig din tro utan dina gärningar, så skall jag visa dig min<br />
tro genom mina gärningar. Många har sagt att de hade tro utan<br />
att ha sett svaret, men på samma sätt som det inte finns kristna utan<br />
frukt, så kan vi bevisa vår tro endast genom medföljande gärningar.<br />
Jesus sade aldrig att han skulle döma vår tro, utan vår frukt och våra<br />
gärningar (Upp.2:5,23,26; 3:1,15). (22) Du ser att hans tro<br />
samverkade med hans gärningar och att det var genom<br />
gärningarna som tron blev fullbordad. Det viktigaste sättet som<br />
vi fullbordar vår tro på, är med vår tunga, men det är inte det enda<br />
sättet. Petrus fullbordade sin tro då han steg ut ur båten. De tio<br />
spetälska fullbordade sin tro då de gick och visade sig som helade<br />
innan deras helanden var manifesterade. Svaret kommer alltid efter<br />
gärningarna.<br />
Då min hustru Mary och jag först kom till Herren plågades Mary<br />
av kronisk urinvägs-infektion. Hon hade redan genomgått en<br />
cystoskopi på sjukhuset, men hon fortsatte att få infektioner som<br />
skapade mera ärrvävnad. Läkaren rekommenderade att hon skulle<br />
upprepa proceduren, men vår försäkring skulle inte ha täckt det en<br />
månad till. Läkaren ordinerade antibiotika och smärtstillande medicin<br />
och bokade in henne för operation en bit framöver, så att<br />
försäkringen skulle kunna täcka den. Under denna tid upptäckte vi<br />
löftena om helande i Ordet och lät en andefylld pastor be för Mary. I<br />
början såg vi ingen ögonblicklig förändring, men sedan fick vi en<br />
överraskande erfarenhet som öppnade våra ögon.<br />
Då Mary undrade vad vi kunde ha missat, så talade Herren till<br />
henne klart och tydligt. Det som Han sade visade oss nyckeln till vad<br />
som fattades i vår tro. Herren sa: ”Om du tror att jag har helat dig,<br />
varför tar du då alla de där medicinerna?” Med andra ord : ”Varför<br />
stämmer dina handlingar inte överens med det som du säger att du<br />
210
211<br />
tror?” Mary tvekade inte utan tog sin medicin och började hälla ut<br />
den i toaletten och fullbordade på så sätt sin tro. Då hon stod där och<br />
gjorde detta, så blev hon ögonblickligen helad! Nu är jag säker på att<br />
många är beredda att argumentera med mig om min teologi, men de<br />
kan inte argumentera mot helande, varken då eller nu. Herren sade<br />
inte att hon skulle göra sig av med sin medicin, så att hon kunde bli<br />
helad. Detta kallas för legalism. Ett sådant tänkesätt gör folk illa. Han<br />
sade att om du ”tror att du har tagit emot” ditt helande, då<br />
kommer dina handlingar att bevisa det. ”<strong>Tro</strong> utan gärningar är<br />
död ... och jag skall visa min tro genom mina gärningar.” Du<br />
förstår tro måste komma före gärningar, precis som hästen måste<br />
komma före vagnen, för ”genom gärningar blev tron<br />
fullkomnad.” En månad senare, samma datum som var bestämt för<br />
ingreppet, kom symptomen tillbaka. Vid det här laget hade vi lärt oss<br />
läxan om vår rättfärdighet i Gud och om vår fiende. Vi visste att en<br />
ond intelligens var involverad i symptomen som kom tillbaka just<br />
detta datum. Vi bara tillrättavisade djävulen och symptomen<br />
försvann för alltid. Det är här som många accepterar sjukdomen och<br />
går miste om helandet.<br />
I början av 1980-talet hade jag en mental vision flera gånger<br />
om mig själv på min motorcykel, där jag höll på att krocka med en bil<br />
som hade svängt på tvären mitt på vägen. För att undvika att flyga in<br />
i bilen ställde jag mig upp på min motorcykel. Detta är inte det<br />
normala sättet för motorcykelförare att reagera på plötsliga hinder på<br />
vägen som inte kan undvikas. Vanligen slänger man sig omkull med<br />
motorcykeln. Dessa visioner var en varning, som jag inte tog till mig<br />
tillräckligt snabbt. Herren höll på att ta itu med mig angående<br />
hastighetsbegränsningen på motorvägen. Jag brukade fuska med den<br />
och rättfärdigade det med tanken att polisen knappast skulle besvära<br />
mig med bara några få kilometers överhastighet. Gud höll inte med<br />
om detta och gav mig följaktligen en läxa.<br />
Just som jag höll på att köra in på den första delen av en bro i<br />
den för mig normala hastigheten, så slängde föraren i bilen framför<br />
sig på bromsen av okänd anledning och hans bil svängde sig på<br />
tvären precis på det sätt som jag hade sett i visionerna. Bilen tog upp<br />
två filer mellan broräckena och alla bilar bakom tog hastigt den<br />
tredje filen vilket lämnade mig utan val. Jag hade endast ett<br />
ögonblick på mig att sikta in motorcykeln, så att den skulle undvika<br />
att träffa bilens framdörr, så jag ställde mig upp, vilket jag tror att<br />
mitt sinne hade blivit programmerat för genom visionerna. Om jag<br />
hade lagt ner motorcykeln, så hade jag antagligen varit död nu. Min<br />
motorcykel smällde in i bilen och jag flög över motorhuven. Jag<br />
landade mitt på bron ungefär 20 meter längre bort. Jag önskar att<br />
211
212<br />
jag hade fått vara åskådare i stället för deltagare vid anblicken av<br />
denna händelse. Med tanke på att jag inte hade någon hjälm och att<br />
betongen var mycket hård, så kom jag undan mirakulöst bra. Jag<br />
landade på armen och ansiktet och upptäckte snart att jag var blind.<br />
Jag var rädd att bli överkörd av något fordon, så jag rullade bort från<br />
vägen tills jag kände betongräcket. En ande av lovprisning kom över<br />
mig, så som jag aldrig förr hade upplevt. Då jag låg där och<br />
lovprisade Herren, kom min syn gradvis tillbaka. Ingen kom dit där<br />
jag låg förrän en polis dök upp. Han trodde antagligen att jag var en<br />
farlig religiös fanatiker. Fanatisk måhända, men inte farlig.<br />
Det fanns ett ganska komiskt moment i detta också. Polisen<br />
frågade mig om jag hade haft säkerhetsbältet på. Jag försökte<br />
fokusera på hans ansikte för att se efter om han menade allvar och<br />
beslöt mig för att han menade vad han sa. Jag sa: ”Jag åkte<br />
motorcykel och sådana har inga säkerhetsbälten.” Han bara vände<br />
sig om och gick iväg. Ambulansen kom och plockade upp mig. Jag<br />
frågade föraren om han ville köra hem mig, men han vägrade. Vid<br />
sjukhuset upplevde jag fortfarande denna underbara upplyftande<br />
ande och vittnade för sjuksköterskorna då de röntgade min arm.<br />
Senare kom läkaren och berättade för mig att min arm var bruten<br />
och måste gipsas. Jag berättade för honom att jag inte ville ha gips,<br />
eftersom Gud skulle hela mig. Jag sade till honom att jag bara ville<br />
fara hem. Sedan ville han sy min underläpp som var sprucken och<br />
min kind som hade ett skärsår ända till benet, men jag sade samma<br />
sak återigen.. Vid det här laget hade Mary kommit till sjukhuset och<br />
hon övertalade mig att låta läkaren sy ihop läppen och kinden, för<br />
hon ville inte se på såren. Jag gav med mig. När jag väl var hemma,<br />
märkte jag att stygnen inte höll, så jag tog bort dem och Gud helade<br />
såren.<br />
Jag kunde inte gå, för det gjorde så ont i mina ben och armar.<br />
Då jag flög över bilen blev ena skon kvar vid motorcykeln och den<br />
andra hade jag på mig. Vi antog att den ena skon hade hakat fast i<br />
motorcykeln i det ögonblicket då jag gjorde min flygtur och därav<br />
ömheten. Det kunde också ha varit pisksnärten från det plötsliga<br />
stoppet. Då vi kom hem så bar Mike Burley mig in i huset och vi bad<br />
trons bön. Efter några få dagar linkade jag omkring på min grannes<br />
gårdsplan och försökte träna mina ömma muskler. Grannen hade<br />
tagit ner några träd. Jag gick förbi en trädstam som låg på marken<br />
invid en brasa. Eftersom jag hade hjälpt honom innan krocken också<br />
så tänkte jag: ”Jag borde häva den över elden och bränna av den i<br />
två stycken så att vi kan hantera den senare.” Min nästa tanke var:<br />
”Jo visst, om jag gör det, så ligger min arm garanterat på marken<br />
sedan.” Nästa tanke var: ”Om jag är helad i Jesu sår, så kan jag<br />
212
213<br />
plocka upp den.” Jag tror att den tanken kom från Herren för att<br />
påminna mig om att jag måste handla på det som Ordet säger.<br />
Genom Guds nåd så böjde jag mig ner och plockade upp stammen<br />
och hävde den i elden. Jag märkte direkt att det inte var någon<br />
smärta i min arm och jag visste att Herren hade manifesterat mitt<br />
helande. I evangelierna kom miraklerna då de agerade på Jesu ord.<br />
Innan Exxon kunde låta mig gå tillbaka till jobbet, så var jag<br />
tvungen att låta mig undersökas i deras sjukstuga. Jag berättade för<br />
läkaren där att Herren hade helat mig och att jag var redo att<br />
återvända till arbetet. Han sade till mig: ”Det är omöjligt, för det tar<br />
åtminstone 12 veckor för ett sådant brott att bli läkt.” Jag sa: ”<strong>Tro</strong>r<br />
inte ni episkopaler att Gud helar?” Han sa: ”Jo, det gör vi nog, men vi<br />
tror att Han använder läkare att genomföra det.” Jag sa: ”Nåja, Han<br />
gjorde inte så denna gång.” Han sa: ”Du måste nog bevisa det för<br />
mig.” Han sände mig till röntgenavdelningen och senare då jag var<br />
tillbaka i hans kontor, tittade han på röntgenplåtarna och sa: ”Det är<br />
något som är fel här.” Jag sa: ”Nejdå, inget är fel. Skulle jag kunna<br />
göra så här om jag hade en bruten arm?” Jag gjorde några<br />
gymnastiska övningar för honom. Han var mycket förbryllad, men lät<br />
mig gå tillbaka till arbetet.<br />
Mitt allra första jobb efter olyckan var att spänna vajrar från<br />
toppen av ett 12 meter tjockt kyltorn, för att hindra det från att<br />
vibrera då fläktarna var igång. Melvin Jenkins, den man som jag<br />
arbetade med, började dra vajrarna med den ena handen medan han<br />
höll tag i tornet med den andra. Jag skulle skruva på en mutter då<br />
han spände vajrarna. Han tröttnade efter en stund och kunde inte<br />
spänna dem tillräckligt långt, så vi bytte plats. Satan frestade mig att<br />
vara rädd att använda armen som hade varit bruten, men med Guds<br />
nåd så avvisade jag honom och handlade på min tro. Det fordrades<br />
hela min styrka att göra detta med min arm och detta överraskade<br />
Melvin. Han sa: ”Är du säker på att armen var bruten?” Jag sa:<br />
”Röntgenplåtarna visade att den var det.” Efter en tid blev han<br />
omvänd genom detta och andra vittnesbörd.<br />
Mina äldsta söner brukade tävla i motorcross. För dem som inte<br />
vet så handlar det om motorcyklar med trimmade motorer, som man<br />
kör med på en grusbana med tvära kurvor och backar. De var och<br />
tränade på en bana i närheten för några år sedan. Corban, min äldste<br />
son, genomförde ett långt hopp med sin motorcykel, men landade<br />
fel. Motorcykeln åkte åt ett håll och han åt ett annat. Nathan<br />
berättade efteråt att Corban var utslagen tillfälligt, men steg upp<br />
efter en stund och gick och satte sig i sin bil. Corban berättade att<br />
han inte minns att han gick till bilen, men han minns att han kom till<br />
medvetande då han satt och tittade ut genom vindrutan. Corbans<br />
213
2<strong>14</strong><br />
arm var bruten. Skinnet putade ut på ett ställe ungefär tio centimeter<br />
nedanför den högra armbågen. Nathan hade inget körkort än, så de<br />
bytte plats och Corban körde dem hem. Satan attackerar med rädsla<br />
och tvivel då man konfronteras med något som det här, men man<br />
kan bli hård som pansar mot honom, så att hans brinnande pil<br />
slocknar direkt. Det bästa man kan göra är att skydda sig mot pilen<br />
med trons sköld innan den tränger in och startar en brasa som du<br />
inte kan släcka. Vi bad trons bön över hans arm och inom några<br />
dagar var han fullständigt helad. Gud är absolut trogen mot sitt Ord.<br />
Ungefär ett år senare, körde Nathan efter Corban och Tommy,<br />
hans kusin, på sin cross-motorcykel, då han missade en kurva och<br />
rasade ner i en ravin. Pojkarna saknade honom och sökte igenom<br />
banan några gånger. Då de åkte förbi det ställe där Nathan hade kört<br />
av banan ropade en dam som körde nere i ravinen på en fyrhjuling.<br />
Hon pekade på det ställe där Nathan låg utslagen på ravinens ena<br />
sida. De lade Nathan bak i Tommys bil och skyndade iväg med<br />
honom till sjukhuset i Jay, Florida och ringde oss sedan. Då jag<br />
kontaktade sjukhuset sade de att Nathans arm visade sig vara<br />
bruten, han pratade irrationellt och de trodde att hans hjärna höll på<br />
att svälla upp. På grund av detta hade de redan sänt honom vidare<br />
till Baptist Hospital i Pensacola, för de hade ingen röntgenapparat i<br />
Jay. Jag åkte dit och fann Nathan i akutrummet. Hans arm var bruten<br />
på nästan samma ställe som hans brors arm ett år innan. Benet hade<br />
inte kommit genom skinnet, men det putade ut ungefär 4 cm under<br />
huden. Han fortsatte att fråga samma frågor med några minuters<br />
mellanrum. Vi bad för honom angående detta. Sedan frågade jag<br />
honom om han ville tro Gud för ett helande. Antagligen för att detta<br />
var det enda sätt som han visste om så sade han ja. Så vi bad trons<br />
bön. Eftersom vi visste från Ordet och av erfarenhet, att tro utan<br />
gärningar är värdelös, så sade vi till sköterskan då hon kom in, att vi<br />
var redo att åka hem. Hon protesterade och menade att han kunde<br />
dö eftersom hjärnan höll på att svälla och armen var bruten. Jag<br />
försäkrade henne om att vi hade bett och att allt skulle bli bra.<br />
Hon skyndade iväg och fick tag på en läkare som försökte varna<br />
oss på samma sätt, men han gav upp till sist. De hämtade några<br />
papper som vi fick underteckna och fritog på så sätt sjukhuset allt<br />
ansvar. Nathan linkade ut till bilen, lutad mot min skuldra.<br />
Nästa morgon tänkte han klart, han åt och gick, ja, han såg<br />
mycket bättre ut helt enkelt. Han hade duschat helt själv och<br />
svullnaden på armen hade minskat betydligt. Den eftermiddagen dök<br />
en dam utsänd av socialnämnden (eng: Children and Families<br />
Services) upp vid dörren. Hon sa: ”Du verkar inte överraskad över att<br />
se mig.” Jag sa: ”Nej, men du är välkommen in.” Hon frågade om jag<br />
2<strong>14</strong>
215<br />
har någonting emot läkare. Jag sa: ”Inte alls, men jag tror att Gud<br />
konsekvent helar de sjuka, då de tror på Honom.” Hon berättade för<br />
oss att rapporten som hon hade tagit emot beskyllde oss för<br />
”medicinsk vanvård.” Hon ville träffa Nathan, så vi ropade in honom.<br />
Hon undersökte honom hastigt och frågade några frågor, vilka han<br />
besvarade till hennes belåtenhet. Då hon var klar sade hon: ”Jag ser<br />
ingen orsak till att gå vidare med detta. Han verkar må ganska bra,<br />
men eftersom vi blev engagerade i ärendet så kommer detta att<br />
finnas kvar i registret i fem år.” Med det gav hon sig av och sedan<br />
dess har vi inte sett till någon från socialnämnden. Nathan blev<br />
snabbt sitt gamla jag igen. Ära till Gud! Han möjliggjorde för oss att<br />
tro och att agera på Hans Ord och räddade oss från socialnämnden.<br />
Innan vi kände Herren fick vi vårt första barn Deborah. Mary<br />
hade värkar en och en halv dag, då hon var gravid med henne. Det<br />
var en förfärligt långdragen affär. Deborah var felvänd, men både<br />
läkaren och vi hoppades att hon skulle vända sig så att kejsarsnitt<br />
skulle kunna undvikas. Läkaren gav Mary värkmedicin som hade den<br />
biverkan att hon hade problem med att krysta ut babyn, så de satte<br />
dropp på henne för att motverka detta. Det fortsatte fram och<br />
tillbaka på detta sätt några gånger. I sista minuten, efter att vi<br />
beslutat att göra kejsarsnitt, vände sig babyn och föddes normalt.<br />
Om Gud inte hade gjort detta, så hade vi antagligen inte gjort det<br />
som Han ville därefter.<br />
Inte så långt efter detta blev vi omvända till Herren och<br />
upptäckte tron. Vi såg Gud göra underbara ting och trodde från och<br />
med nu att Han kunde göra vad som helst. Då vårt nästa barn var på<br />
väg kände vi att Herren ville att han skulle födas hemma. (Jag säger<br />
”han” eftersom Mary hade en dröm och såg Corban med hans<br />
speciella karaktärsdrag.) Andra försökte ge mig böcker i ämnet<br />
barnafödande, men jag kände att jag inte skulle förlita mig på min<br />
egen visdom utan istället förlita mig på Gud. Jag lärde mig i alla fall<br />
hur man binder en navelsträng. Eftersom vi inte gjort någon<br />
ultraljudsundersökning så visste vi inte att Corban var felvänd då det<br />
var dags för honom att födas. Du kan säkert föreställa dig vilken<br />
chock det var, då en liten tå först kom ut och jag sade: ”Vad är det<br />
där?” Då vi förstod hur saker och ting låg till så började vi be<br />
intensivt. Vi kände en stark närvaro av Herren.<br />
Skratta inte nu! Sedan befallde jag babyn att ”komma ut i Jesu<br />
namn”, vilket han också gjorde. Vår son föddes med en<br />
”fotbjudning”, vilket är den medicinska termen. Det betyder att den<br />
ena eller båda fötterna kommer ut först (i Corbans fall var det bara<br />
en fot som kom ut, medan den andra pekade åt motsatt håll). Vi<br />
visste inte när detta hände hur ovanligt det är. Enligt vad läkare<br />
215
216<br />
senare har berättat för mig så händer det nästan aldrig numera,<br />
eftersom man i sådana fall alltid gör kejsarsnitt. (Jer.32:27) Se, jag<br />
är HERREN, allt kötts Gud. Skulle något vara omöjligt för mig?<br />
Corban såg precis likadan ut som i Marys dröm.<br />
Eftersom Marys och mitt blod inte är kompatibla så föddes<br />
Corban med gulsot. Vi bad över honom och tackade Gud för att Han<br />
hade helat honom. Sedan vände vi vår uppmärksamhet åt annat håll,<br />
för vi ville ha tag på ett födelseintyg. Vi ringde upp den allmänna<br />
vårdcentralen och damen där undrade om vi hade problem med att<br />
ta oss till sjukhuset. Då vi berättade för henne att vi inte hade några<br />
planer på att besöka sjukhuset, så lovade hon sända någon direkt för<br />
att ge oss intyget.<br />
Sköterskan som kom ut till oss tog en titt på Corbans gula kropp<br />
och sa: ”Ni måste få denna baby till sjukhuset för en blodtransfusion.<br />
Han har blodförgiftning.” <strong>Tro</strong>n fullbordades i våra gärningar. Jag sa:<br />
”Nej frun, vi bad för honom och han kommer att bli helt frisk. Jesus<br />
sa: ´Vad ni än ber om, tro att ni har fått och det skall bli givet<br />
åt er. Hon var hövlig och sade inte emot, men hon lämnade oss. Vi<br />
visste verkligen inte vad hon tänkte, men efter en stund då hon kom<br />
tillbaka, så var Corban fullständigt helad. Ära till Gud! Sköterskan sa:<br />
”Något sådant sker inte utan en blodtransfusion.” Hon var förundrad<br />
men glad.<br />
Nathan föddes femton och en halv månad senare. Han föddes<br />
sju veckor för tidigt och var en liten baby på 1,9 kg. Vi bad för<br />
honom, lade honom i hans säng och placerade en glödlampa nära<br />
honom för värmens skull. Då vi kontaktade vårdcentralen per telefon<br />
så svarade samma dam. Hon sa: ”Är det du igen?” Gissa vad. Hon<br />
sände samma sköterska igen tillsammans med en annan sköterska.<br />
Det första hon frågade var: ”Får vi se babyn som föddes för ett år<br />
sedan?” Vi sa: ”Naturligtvis.” De gick in och tittade på Corban som<br />
sov ljudligt. Hon viskade till den andra sköterskan: ”Det här är den<br />
babyn som jag berättade om.” Det var tydligt för Mary och mig att<br />
Corbans helande hade blivit ett vittnesbörd för dem. Då de tittade på<br />
Nathan, vår nyfödde, så verkade det som om de inte var oroliga för<br />
honom. Det var som om de hade fått en liten tro själva. Nathan<br />
växte om exemplariska barn som var födda vid samma tid. Tack<br />
Herre!<br />
Under Marys nästa graviditet föll hon ner från trappan vid<br />
entrén och gjorde en mycket hård landning på sin bakända. Inte så<br />
långt därefter fick vi, till vår stora besvikelse, en dödfödd baby. Jag<br />
gjorde en undersökning och fann att babyns skalle var krossad,<br />
antagligen mot bäckenbottnen då Mary föll. Jag frågade Herren om<br />
Han ville väcka upp denna baby, men jag upplevde att Han sa: ”Nej.”<br />
216
217<br />
Under alla frågor vi hade till Herren så blev Mary och jag påminda om<br />
samma sak. Jag hade begärt av Herren, då vi först kom till Honom,<br />
att om Han förutsåg att något av våra barn skulle växa upp och gå<br />
förlorat, så skulle Han ta det till sig redan då det var spädbarn.<br />
(Pred.6:3) Om en man får hundra barn och lever i många år,<br />
ja, hur många hans dagar än blir, men han inte får njuta av<br />
det goda, och om han dessutom inte får någon begravning, då<br />
säger jag: Ett dödfött foster har det bättre än han. (4) Ty till<br />
förgänglighet har det kommit, i mörker går det bort, och<br />
mörkret döljer dess namn. (5) Det fick inte se eller känna<br />
solen. Det har mer vila än den andre. Vi blev tröstade då vi<br />
förstod att vår baby hade gått in i Guds vila. Detta kan inte sägas om<br />
den överväldigande majoriteten av babies som växer upp och gör<br />
uppror mot Herren. Då man överväger alternativen så är vi<br />
tacksamma. Vi litar på Herren, att Han låter allt samverka till det<br />
bästa. Att göra abort är en fruktansvärd synd, men om dessa<br />
ogudaktiga föräldrar hade fostrat dessa babies, så hade de flesta<br />
vänt sig mot Gud och gått förlorade. Gud är suverän även i detta.<br />
Som jag redan har berättat för er, så föddes våra två yngsta barn<br />
också hemma. Vi försöker inte sätta ett prejudikat för någon annan,<br />
men vi tror verkligen att denna kunskap kommer att hjälpa några i<br />
den ökenvandring som är nära förestående.<br />
Av en del av dessa vittnesbörd kunde någon dra en felaktig<br />
slutsats, att tron alltid fungerar mycket snabbt och att om man inte<br />
får ett svar snabbt, så har man gjort något fel eller så har Gud inte<br />
hört. Den överväldigande majoriteten av svar på bön kommer att<br />
komma först efter en trosprövning. Denna prövning är ett resultat av<br />
att vara ställd inför ett behov och samtidigt inför löftena i Ordet, att<br />
detta behov är mött. Israels ökenvandring var just på detta sätt och<br />
våra prövningar är inte annorlunda. Gud lovade Abraham en säd,<br />
men han blev prövad först. (Rom.4:18) Där allt hopp var ute,<br />
trodde och hoppades han att han skulle bli fader till många<br />
folk, som det var sagt: Så talrika skall dina efterkommande<br />
bli. (19) Han sviktade inte i tron då han tänkte på att hans<br />
egen kropp saknade livskraft, han var då omkring hundra år -<br />
och att Saras moderliv var dött. (20) Han tvivlade inte i otro<br />
på Guds löfte utan blev i stället starkare i tron och gav Gud<br />
äran. Abraham var 75 år då Gud sa: ”Där skall jag göra dig till<br />
ett stort folk” (1 Mos.12:2,4). Han var tvungen att vänta mera än<br />
25 år samtidigt som både han och Sara blev äldre. Gud väntade tills<br />
Abraham och Sara gav upp att föröka i sin egen kraft för att få<br />
löftena att fullbordas. Under denna tid blev Ismael till. Abraham tillät<br />
217
218<br />
inte att det som han såg och upplevde skulle förstöra hans tro på<br />
Guds löfte och därför fick han vad han bett om.<br />
Om vi är splittrade då vi är mitt inne i en prövning kan vi inte få<br />
något. (Jak.1:5) Om någon av er brister i visdom skall han be<br />
till Gud, som ger åt alla villigt och utan förebråelser, och han<br />
skall få den. (6) Men han skall be i tro utan att tvivla. Ty den<br />
som tvivlar liknar havets våg, som drivs och piskas av vinden.<br />
(7) En sådan människa skall inte tänka att hon kan få något<br />
av Herren, (8) splittrad som hon är och ostadig på alla sina<br />
vägar. Eftersom detta är sant, så vilket hopp har vi som har varit<br />
vankelmodiga? Just innan Sara blev gravid med Isak, skrattade både<br />
Abraham och Sara i otro över att de skulle kunna få en son. (1<br />
Mos17:17, 18:12,15). Gud utelämnar dock detta, då han berömmer<br />
Abraham för hans tro i detta sammanhang. Varför? Abraham och<br />
Sara ångrade sig tydligen och vandrade åter i tro. Gud kom inte mera<br />
ihåg deras synd och utelämnade det i Rom 4. (Jes.43:25) Det är<br />
jag, jag som för min egen skull stryker ut dina överträdelser,<br />
dina synder kommer jag inte mer ihåg. Tack gode Gud!<br />
Vi befinner oss i en strid om det som Gud säger är vårt i Kristus.<br />
(Ef.1:3) Välsignad är vår Herre Jesu Kristi Gud och Fader, som<br />
i Kristus har välsignat oss med all den himmelska världens<br />
andliga välsignelse. Kristi uppståndelse gav oss den möjligheten<br />
att redan nu få del av den överflödande försörjningen från den<br />
himmelska världen. (Ef.2:6) Ja, han har uppväckt oss med<br />
honom och satt oss med honom i den himmelska världen, i<br />
Kristus Jesus. Vad vi har genom vår position blir manifesterat som<br />
vårt då vi bekämpar otro med tro. Gud gav löfteslandet till Israel<br />
(Jos.1:2), men sedan måste de inta det med svärd, vilket<br />
representerar Ordet (Hebr.4:12). Paulus fortsätter med att säga att<br />
vi måste skydda vårt sinne och hjärta och använda Ordets svärd i en<br />
strid för att ta den positionen<br />
(Ef.6:10-18). (Ef.6:12) Ty vi strider inte mot kött och blod<br />
utan mot furstar och väldigheter och världshärskare här i<br />
mörkret, mot ondskans andemakter i himlarna. Demoniska<br />
krafter försöker beröva oss vårt arv genom alla möjliga lögner och<br />
religioner samt genom manipulation. Genom tro på löftena måste vi<br />
med våld ta från dem det som är vårt. (Matt.11:12) Och från<br />
Johannes Döparens dagar ända till nu är himmelriket utsatt för våld<br />
och våldsmän förtrycker det (eng. tar det med våld. översättarens<br />
anm.). Vi måste ”kämpa trons goda kamp” för att ta från Satan det<br />
som Gud säger är vårt. Vi ”avlägger den goda bekännelsen” genom<br />
tro, att vi har evigt liv och att Kristus är vår rättfärdighet, o.s.v.<br />
Genom att göra så, gör vi anspråk på dessa löften. (1 Tim.6:11)<br />
218
219<br />
Men du gudsman, håll dig borta från sådant! Sträva efter<br />
rättfärdighet, gudsfruktan, tro, kärlek, uthållighet och<br />
ödmjukhet. (12) Kämpa trons goda kamp, sök att vinna det<br />
eviga livet som du blev kallad till och som du bekände dig till<br />
genom att inför många vittnen avlägga den goda bekännelsen.<br />
Om vi tror att vi är de som Gud säger att vi är, att vi kan göra<br />
vad Gud säger att vi kan göra och att vi har det som Gud säger att vi<br />
har, då vinner vi denna strid.<br />
219
220<br />
Kapitel 17<br />
Metoder och Guds ära<br />
Nej, det som för världen var dåraktigt har Gud utvalt för<br />
att låta de visa stå där med skam, och det som för världen var<br />
svagt har Gud utvalt för att låta det starka stå där med skam,<br />
och det som för världen var oansenligt och föraktat, ja, det<br />
som inte var till, har Gud utvalt för att göra till intet det som<br />
var till, för att ingen människa skall berömma sig inför Gud (1<br />
Kor.1:27-29).<br />
Guds metoder kommer alltid att anses dåraktiga, svaga,<br />
oansenliga och föraktade av världen och den världsliga kyrkan. Av<br />
min far ärvde jag problem med mina bihålor och besvär med<br />
infektioner i innerörat. Innan jag kom till Herren hade mina<br />
trumhinnor spruckit flera gånger på grund av dessa infektioner. Jag<br />
bävade varje gång, för det var mycket smärtsamt. Min hörsel var<br />
dessutom nedsatt på grund av ärren på trumhinnorna. Jag hade<br />
också nässpray med mig hela tiden, året runt, liksom min far, för att<br />
hålla bihålorna öppna. Detta fick till följd att slemhinnorna i näsan<br />
blev förstörda, vilket gjorde problemen ännu större. På grund av allt<br />
detta började jag använda saltvatten som nässpray, men det<br />
fungerade inte lika bra. Penicillin blev värdelöst liksom C-vitamin.<br />
En kort tid efter att jag kommit till Herren upptäckte jag att jag<br />
inte behövde söka helande mera eftersom jag var helad i Jesu sår för<br />
2000 år sedan. Jag kastade bort nässprayen och mina C-vitaminer i<br />
tro. Min näsa och mina bihålor har inte varit täppta sedan dess, inte<br />
ens då jag har varit förkyld. Jag har inte heller haft spruckna<br />
trumhinnor. Detta har jag vittnat om till många som också har<br />
kommit till tro och blivit helade. Efter att ha försökt rädda mig själv<br />
genom mänskliga metoder gav Gud tro att upptäcka det som Han har<br />
gjort. Guds metod var tro på Honom, kombinerad med min egen<br />
svaghet. Han sa: ”Min nåd är nog för dig, ty kraften fullkomnas<br />
i svaghet.” (2 Kor.12:9). <strong>Tro</strong> är dåraktig, svag och oansenlig för<br />
världen, men den för med sig Guds kraft.<br />
Innan jag kände Herren ansökte jag om ett jobb vid Exxon.<br />
Deras hälsokontroll visade att jag hade nedsatt hörsel på grund av<br />
ärrade trumhinnor och missljud från hjärtat som jag hade haft ända<br />
från det jag var liten. Det var nära att de inte hade anställt mig alls.<br />
Några år senare efter att jag upptäckt Herren och Hans metod, blev<br />
jag kallad in för en hälsokontroll igen. Nu fanns inga tecken på<br />
nedsatt hörsel eller missljud på hjärtat. Min höga frånvaro i<br />
220
221<br />
sjukjournalen som berodde på detta fick också en helomvändning.<br />
Världsliga metoder misslyckades för mig, men tro på löftena förde<br />
med sig en fantastisk befrielse. Ära till Gud!<br />
Nyligen tittade jag på en rapport i nyheterna om antibakteriell<br />
tvål. De sade att den slutliga effekten var att bakterierna inte alls<br />
försvann utan de blev i stället resistenta. Vad gjorde penicillin annat<br />
än skapade antibiotikaresistenta bakterier, mot vilka det inte finns<br />
något medicinskt botemedel i sikte? Växtbesprutning, som utförs för<br />
att ta bort skadeinsekter, lakar ut ur jorden oh rinner ner i<br />
vattendrag och hamnar slutligen i dricksvattnet och förorsakar på så<br />
sätt en mängd sjukdomar. Läs på tandkrämstuben; fluor är ett<br />
dödligt gift. I Journal of the American Medical Association Vol. 284 26<br />
Juli 2000 finns en rapport om att läkare står för den tredje högsta<br />
dödsorsaken i USA och förorsakar 250.000 dödsfall varje år av<br />
iatrogeniska orsaker! Iatrogen är definierad som sjukdomsbilder som<br />
orsakats av läkarvård eller sjukvård. Om detta är vad deras<br />
organisation erkänner, så vad är då sanningen? Siffrorna är mycket<br />
högre. Om detta är, som en del tror, den metod som Gud föredrar<br />
vid helande idag, så gör Han tydligen en hel del misstag. Jag har en<br />
god vän som är läkare, John Farmer, som föredrar att inte använda<br />
mediciner. Han har berättat för mig att han ber för de patienter som<br />
har tro för helande, med bra resultat. Problemet är att de flesta inte<br />
är intresserade av befrielse från sin förbannelse om det innebär<br />
omvändelse och tro, så han gör vad han kan.<br />
Min mor tog en viss medicin i åratal. En dag läste hon en artikel<br />
i Det Bästa om biverkningar av mediciner. Biverkningarna från den<br />
medicin som hon tog var bröstcancer och glaucoma och hon hade<br />
dem båda. Min fars favoritläkare berättade för honom efter en<br />
undersökning: ”En sak är jag säker på, du kommer inte att dö av en<br />
hjärtattack. Ditt hjärta är som hos en mycket yngre man.” Ungefär<br />
en månad senare hade han en allvarlig hjärtattack. Jag blev<br />
övertygad om att det var på grund av en medicin som han tog för<br />
bättre syresättning av blodet, eftersom han hade mist en lunga på<br />
grund av rökning. Två nära vänner tog en medicin som hade den<br />
bieffekten att den förstörde deras njurar. Deras läkare erkände detta<br />
också. Människor byter förbannelsen mot en annan och ibland<br />
multipliceras den, men de kan inte befrias genom sina egna<br />
ansträngningar. Om de kunde det, så var Jesu död förgäves. Jag tror<br />
att det är Guds strävan att försöka få oss att förstå, att det inte finns<br />
någon varaktig befrielse från förbannelse förutom hos Gud genom<br />
Jesus Kristus. Världens typ av befrielse är en villfarelse, för i sista<br />
hand misslyckas dess gudar. Gud vill att vi ska genomskåda detta.<br />
221
222<br />
Man har sagt oss att Gud nu använder moderna metoder för att<br />
befria från förbannelsen. Guds metod är alltid gratis. Den är frälsning<br />
av nåd, som är den oförtjänta ynnesten från Gud, som inte kostar<br />
något. Varken Jesus eller Hans lärjungar krävde någon betalning för<br />
helande, befrielse eller någon annan form av frälsning. Världens<br />
metod kostar alltid. De fattiga går ofta obehandlade tills de dör. I<br />
Guds rike blir alla behandlade, om de bara har tro. Gud längtar efter<br />
att använda samma metod som Han använde i Skriften, trons Ord,<br />
för det är det enda som inte ger någon ära till människor. Till<br />
exempel, om en kristen blir frisk från någon sjukdom då han är under<br />
läkarvård och får mediciner, vill alla veta vad det var för medicin som<br />
hjälpte eller vad läkaren heter. Gud vill inte dela sin ära med någon<br />
annan. Jag fördömer inte dem som använder sig av läkare eller<br />
mediciner. Jag erbjuder bara den goda nyheten att Jesus redan har<br />
helat dig för nästan 2000 år sedan. Allt vi måste göra är att läsa Nya<br />
Testamentet en gång för att få reda på att Gud inte använder<br />
människors metoder. I den kommande ökenvandringen kommer vi<br />
att behöva förstå detta.<br />
Snart kommer Guds folk inte att kunna köpa eller sälja enligt<br />
världsliga principer. Då kommer alla att bli tvingade ut i en<br />
ökenvandring där det inte finns någon dyrkan av denna världens<br />
gudar. För Guds folk kommer det att råda en stor brist på läkare,<br />
mediciner, jurister, bankmän, psykiatriker, försäkringar, mat, rent<br />
vatten och så vidare. Då kommer vi att se Guds kraft i människors<br />
svaghet (1 Kor.12:9,10). Församlingens metoder att skaffa<br />
försörjning är idag densamma som världens och därför är<br />
församlingen accepterad av världen.<br />
Gud har en säregen metod för att ge befrielse från förbannelsen,<br />
som inte kostar något, som inte ger ära åt någon människa, och som<br />
bevisar Hans suveränitet. (1 Kor.1:28) och det som för världen<br />
var oansenligt och föraktat, ja, det som inte var till, har Gud<br />
utvalt för att göra till intet det som var till, (29) för att ingen<br />
människa skall berömma sig inför Gud. Vi ser här att Gud valde<br />
att använda något som inte existerar i den fysiska verkligheten för<br />
att tillintetgöra de saker som existerar. ”Det som inte var till ” är<br />
de löften i Ordet som vi inte ser fullbordade. ”Det som var till” är<br />
det som är förbannat, såsom synd, sjukdom, brist och som Gud vill<br />
”göra till intet”. Om du till exempel är sjuk så är det något som är<br />
till, men ”genom hans sår har vi blivit botade” är något som inte<br />
är till i den fysiska världen. Gud valde tro på löftet om det som inte<br />
är till i den fysiska världen för att göra sjukdomen till intet. Jesus och<br />
lärjungarna använde Guds metod för att handskas med förbannelsen<br />
genom att ”kalla på det som inte är, som om det vore till”<br />
222
223<br />
(Rom.4:17). De bara befallde det som om det var klart, precis som<br />
löftena säger. De valde inte det som är till, såsom läkare, mediciner,<br />
psykiatriker och annat sådant, för att göra till intet det som är till<br />
såsom sjukdomar, plågor, fattigdom och liknande. Det som syns i<br />
denna förbannade värld är det som är till. (Heb.11:3) Genom tron<br />
förstår vi att världen har skapats genom ett ord från Gud, så<br />
att det vi ser inte har blivit till av något synligt.<br />
Guds metod är att använda Ordet och inte det fysiska som vi<br />
ser, precis som i evangelierna och Apostlagärningarna. Då man<br />
smörjer med olja är det inte oljan, utan tron som helar. Olja är bara<br />
en symbol på den Helige Ande. Paulus duk helade inte, det var<br />
kraften från hans tro (Apg.19:12). Någon kunde tro att Jesus ibland<br />
också använde sig av något synligt, som då han gjorde lera med sitt<br />
spott för att hela en blind man i Johannes 9:6,7. Det var inte leran<br />
som helade hans ögon, utan troshandlingen att han sköljde bort den<br />
ur sina ögon. Lera symboliserar den köttsliga naturen och det som är<br />
till (Job 10:9; 33:6; Jesaja 29:16; 45:9) precis så som människan<br />
blev skapad av lera (på svenska: stoft, översättarens anm.).<br />
Med andra ord, våra ögon måste bli renade från att se genom<br />
ögon av lera. Vi behöver de andliga ögonen för att se löftet genom<br />
tro. (2 Pet.1:3) Ty allt som hör till liv (grek.: zoe, ”Guds liv”) och<br />
gudsfruktan har hans gudomliga makt skänkt oss genom<br />
kunskapen om honom, som har kallat oss genom sin härlighet<br />
och ära. Genom våra andliga ögon måste vi se att Jesus redan har<br />
gett oss sitt liv och sina välsignelser. Vi behöver bli renade från<br />
köttsliga ögon, vilka håller oss på avstånd från Guds välsignelser. En<br />
oandlig människa (av lera) tar inte emot det som tillhör Guds<br />
Ande. Det är dårskap för henne, och hon kan inte förstå det,<br />
eftersom det måste bedömas (grekiska: ”prövas” eller ”ses”) på<br />
ett andligt sätt.<br />
(1 Kor.2:<strong>14</strong>). Förresten, anden från Jesu mun symboliserar det som<br />
kommer ut ur Herrens mun och som ger liv till en människa; Ordet<br />
eller manna (5 Mos.8:3; Joh.1:1-3; 6:33,51).<br />
Jag känner en predikant som sade en gång: ”Orsaken till att<br />
Paulus gjorde alla de där miraklerna var att Lukas, läkaren, var med<br />
honom.” Fel! Inte i en enda vers ser vi Lukas använda några<br />
läkarfärdigheter, vilka dessutom aldrig skulle ha kunnat resultera i<br />
något mirakel. Det grekiska ordet iatros är felaktigt översatt med<br />
”läkare” men det betyder ”helare.” Iatros är ockå använt för Jesus<br />
som ”helare.” Översättare för gärna fram sina moderna idéer här.<br />
”Läkare” betyder ”någon som praktiserar medicin,” vilket Jesus och<br />
apostlarna aldrig gjorde. Termen som används för medicin är på<br />
grekiska pharmakia (”farmaci”) och är översatt med ”magi” eller<br />
223
224<br />
”trolldom,” som Paulus kallade ett verk av köttet i Galaterbrevet<br />
5:20. Nationerna är vilseledda med pharmakia (Upp.18:23). Lukas<br />
var en helare på samma sätt som Jesus och de andra lärjungarna.<br />
Det torde verka underligt för dessa människor att Jesus och<br />
Hans lärjungar inte använde ”det som är till” för att förmedla helande<br />
eller befrielse. Om Paulus näsduk hade kraften att hela, så varför<br />
kunde den inte hela innan han rörde vid den? Den var endast ett<br />
medium för att föra den helande smörjelsen till de sjuka genom tro.<br />
Jag har bett över näsdukar, vatten eller folk som media och sett<br />
helanden. En broder, vars fru var mycket sjuk, kom in till vårt möte.<br />
Han var mycket bekymrad och på gränsen till tårar angående detta.<br />
Brodern var inte ännu övertygad om att han behövde bli fylld med<br />
den Helige Ande. Då jag inom mig frågade Herren vad jag skulle<br />
göra, så kom det till mig att jag skulle be över honom och föra över<br />
helande kraft till honom, vilket jag också gjorde. Sedan sade jag: ”Nu<br />
broder, ska du gå och lägga dina händer på din fru och hon kommer<br />
att bli helad.” Han var inte övertygad att helande var något som vi<br />
idag har rätt till, men han gick hem för att lägga händerna på sin fru.<br />
Då han gjorde detta blev hon helad och han kom tillbaka, upprymd.<br />
Du förstår, det är inte mediet, utan den helande kraften som är<br />
manifesterad genom det, som gör det eller i detta fall brodern själv,<br />
genom tro. Jesus överförde auktoritet till lärjungarna till att hela<br />
innan de hade tagit emot den Helige Ande.<br />
Så hur ska vi använda Guds metod över ”det som inte är till”?<br />
Genom att ”kalla på det som inte är, som om det vore till”<br />
(Rom.4:17). Med andra ord, instämma med löftet och anse det<br />
utfört. Gud väljer att använda ”det som för världen var<br />
oansenligt och föraktat, ja, det som inte var till för att göra till<br />
intet det som var till, för att ingen människa skall berömma<br />
sig inför Gud.” (1 Kor.1:28,29). Gud vill inte använda människors<br />
påhitt, för Han vill själv ha äran. Gud frälser inte genom våra egna<br />
gärningar utan genom att få vår blick vänd bort från problemet och i<br />
stället på löftet. Andra Korintierbrevet 4:17,18 undervisar att vårt<br />
lidande kommer att vara tillfälligt om ”vi inte riktar blicken mot<br />
det synliga utan mot det osynliga.” Då israeliterna vände bort<br />
blicken från ormbetten (förbannelsen) och mot ormen på pålen<br />
(Kristus som blev vår förbannelse [Joh.3:<strong>14</strong>]), så blev de helade (4<br />
Mos.21:4-9).<br />
Som vi såg så hade Paulus en ”törntagg i köttet” ingenting med<br />
sjukdom att göra utan den var en demon som förde honom in i<br />
ödmjukande omständigheter, där han var svag i sig själv så att Guds<br />
kraft kunde vara närvarande för att frälsa honom. Hans råd till<br />
Timoteus gör en del människor frågande angående detta att använda<br />
224
225<br />
botemedel. I texten kan vi se att synd är ämnet både före och efter<br />
versen i fråga. (1 Tim.5:22) Ha inte för bråttom med att lägga<br />
händerna på någon och gör dig inte delaktig i andras synder.<br />
Håll dig själv ren. (23) Drick inte längre bara vatten utan<br />
använd lite vin för din mage, eftersom du är svag så ofta. (24)<br />
Vissa människors synder ligger i öppen dag och får sin dom i<br />
förväg. Andras synder kommer först senare i dagen. (25) På<br />
samma sätt ligger de goda gärningarna i öppen dag, och de<br />
som inte gör det kan ändå inte förbli gömda.<br />
Ordet som ibland är översatt med ”skröpligheter” asthenia<br />
betyder egentligen ”svagheter” och ses klart i andra texter där<br />
samma ord är riktigt översatt (i detta fall är det rätt översatt på<br />
svenska, översättarens anm.). (1 Kor.1:25) ... Guds svaghet är<br />
starkare än människor. Nu kan vi se att Gud inte är skröplig eller<br />
sjuk, så detta ord måste vara ”svaghet.” (2 Kor.13:4) Han<br />
korsfästes visserligen på grund av svaghet men lever genom<br />
Guds kraft. Så är vi också svaga i honom, men ni skall få leva<br />
tillsammans med honom i Guds kraft som ni skall få känna. Vi<br />
vet att Jesus Kristus inte blev korsfäst på grund av skröplighet utan<br />
på grund av svaghet, för Han försvarade sig inte då han blev förd<br />
inför Pilatus och de judiska ledarna. Timoteus upplevde andlig<br />
svaghet för vilken den enda hjälpen var det andliga vinet från Jesu<br />
natur. Magen eller buken ansågs som centrum för ledarskap hos en<br />
världslig människa. Man ansåg att den var ledd av lustarna hos köttet<br />
som i sin tur var ledd av synd. (Fil.3:19) De får sitt slut i<br />
fördärvet. De har buken till sin gud och sätter sin ära i det<br />
som är deras skam, dessa som bara tänker på det jordiska.<br />
Petrus sade om dem som återvände till sina synder att ”ett rentvättat<br />
svin vältrar sig i smutsen.” Svinet identifierar dem som är tjänare för<br />
sin egen köttsliga aptit.<br />
Å andra sidan så ansågs vin vara ett botemedel mot träldom till<br />
synd. Vin representerar Jesu blod. (Matt.26:27) Och han tog en<br />
bägare (med vin), tackade Gud och gav åt dem och sade:<br />
"Drick alla av den. (28) Ty detta är mitt blod, förbundsblodet,<br />
som är utgjutet för många till syndernas förlåtelse. (29) Jag<br />
säger er: Från denna stund kommer jag inte att dricka av det<br />
som vinstocken ger, förrän på den dag då jag dricker det nytt<br />
tillsammans med er i min Faders rike." Genom vårt eget blod har<br />
vi ärvt lustarna från det syndfulla köttet och genom Jesu rena blod är<br />
den naturen tillintetgjord. (3 Mos.17:11) Ty kroppens liv är i<br />
blodet, och jag har gett er det till altaret, till att bringa<br />
försoning för era själar. Det är blodet som bringar försoning<br />
genom själen som är i det. Hans blod är i oss till den grad att vi<br />
225
226<br />
kan ångra oss och ta del av livet i Hans Ord. (Joh.6:53) Jesus<br />
svarade: "Amen, amen säger jag er: Om ni inte äter<br />
Människosonens kött och dricker hans blod, har ni inte liv i er.<br />
(54) Den som äter mitt kött och dricker mitt blod har evigt liv,<br />
och jag skall låta honom uppstå på den yttersta dagen. Att ta<br />
del av blodet eller vinet handlar om att vandra i Hans Ord genom tro<br />
på Hans blod som blev givet åt oss. (1 Joh.1:7) Men om vi<br />
vandrar i ljuset, liksom han är i ljuset, så har vi gemenskap<br />
med varandra, och Jesu, hans Sons, blod renar oss från all<br />
synd.<br />
Den samverkande fruktbara tron som bor i Kristi kropp är svar<br />
på frågan varför Jesaja valde en fikonkaka till Hesekiels böld.<br />
(Jes.38:21) Och Jesaja sade att man skulle ta en fikonkaka<br />
och lägga den som plåster på bölden så att han blev frisk.<br />
Fikonen här representerar Kristi kropp eller Israel, liksom då Jesu<br />
varnar för att inte bära frukt. (Luk.13:6) Sedan berättade han<br />
denna liknelse: "En man hade ett fikonträd planterat i sin<br />
vingård, och han kom för att se om det fanns frukt på det,<br />
men han fann ingen. (7) Då sade han till sin<br />
trädgårdsmästare: I tre år har jag kommit och letat efter frukt<br />
på det här fikonträdet men inte hittat någon. Hugg ner det!<br />
Varför skall det få suga ut jorden? (Upp.6:13) Himlens<br />
stjärnor (Abrahams säd) föll ner på jorden, som när ett<br />
fikonträd fäller sina omogna frukter, när det skakas. Jesus<br />
identifierade de rättfärdiga, som de som står under fikonträdet, då<br />
han såg Nathanael där, som en israelit utan svek. (Joh.1:47-50).<br />
Observera att i versen innan ”fikonkakan” blev lagd på bölden,<br />
uttrycktes tro inför Gud genom helandet av Hesekiels kropp då<br />
helgonen i ”HERRENS hus” prisade Gud för detta. Det var fikonens<br />
tro som sög ut giftet ur bölden. (Jes.38:20) HERREN skall frälsa<br />
mig, och mina sånger skall vi spela i alla våra livsdagar i<br />
HERRENS hus. Fikonkakan var en naturlig liknelse som<br />
representerade en andlig händelse, precis som i Jesu liknelser om att<br />
så vete och havre o.s.v.<br />
226
227<br />
227
228<br />
Kapitel 18<br />
Visshet kontra försäkring<br />
Ty du har sagt att HERREN är ditt skydd... (Ps.91:9)<br />
Denna trosbekännelse och den befrielse som följer av den,<br />
handlar blott och bart på vad Ordet säger. Jag fick en uppenbarelse<br />
en gång för flera år sedan i Louisiana innan det var lag på att ha<br />
någon som helst form av bilförsäkring. Herren började resonera<br />
andligt med mig. Det slog mig att Gud är suverän över sådant som vi<br />
kallar ”olyckor.” (Joh.3:27) Johannes svarade: ”Ingen människa<br />
kan ta emot något utan att det ges henne från himlen.” Därför<br />
kan inte en ”olycka” ske utan att Gud sänder den. Eftersom Han sade<br />
att om vi bad och trodde att vi skulle få, då kunde jag be att Han<br />
beskyddar mina fordon och Han skulle göra det. Jag tänkte: ”Varför<br />
skulle jag behöva en försäkring om jag trodde på Hans beskydd?”<br />
(Ps.91:9) Ty du har sagt att HERREN är ditt skydd, (Observera<br />
den goda bekännelsen och de förmåner som den ger upphov till.) du<br />
har gjort den Högste till din tillflykt. (10) Ingen olycka skall<br />
drabba dig, ingen plåga närma sig din hydda. (11) Ty han<br />
skall ge sina änglar befallning om dig att bevara dig på alla<br />
dina vägar. (12) De skall bära dig på händerna, så att du inte<br />
stöter din fot mot någon sten. Observera att då vi förblir i Kristus<br />
genom tron, så beskyddar änglarna oss från ”olyckor.” En invändning<br />
mot detta kunde vara en Job-erfarenhet för att visa oss dolda felsteg<br />
(Job 32:1,2). Liksom i Jobs fall kontrollerar Gud noggrant sin tuktan<br />
och ger senare tillbaka det som tagits. Till Job gav Han dubbelt<br />
tillbaka mot vad han hade och utan försäkring. Gud längtar efter att<br />
vara vår trygghet. (Ps.119:122) Tag dig an din tjänares sak och<br />
låt det gå honom väl. (Heb.7:22) Så är också det förbund som<br />
Jesus har gått i borgen för mycket bättre. Gud och Hans löften<br />
är den troendes försäkran om försörjning och beskydd. Efter att jag<br />
hade sett vad Herren sade till mig, så sade jag upp min bilförsäkring.<br />
Därefter ringde jag den som hade hand om min livförsäkring och han<br />
kom på besök. Jag berättade att jag inte längre behövde någon<br />
försäkring eftersom Gud skulle vara min säkerhet. Han var en god<br />
lutheran som ärligt försökte prata förstånd med denne fanatiske<br />
person, men till ingen nytta. Veckan efter körde jag till en stop-andgo<br />
butik och gick in. Just då jag gick där mellan butikshyllorna hörde<br />
jag en krasch som skakade butiks-fönstren. Jag tittade upp och såg<br />
att min bil hade blivit påkörd. Jag gick ut och fann att fronten på en<br />
gammal Buick var intryckt. Den hade kört på min Datsun<br />
228
229<br />
herrgårdsvagn. Föraren backade bilen en halv meter ungefär och<br />
efter det stod vi båda där och tittade utan att säga något.<br />
Motorhuven, grillen och stänkskärmen på hans bil var intryckta<br />
ungefär 15 cm precis som om han hade krockat med en tjock ek. Här<br />
kommer det intressanta. Datsun herrgårdsvagnar är gjorda av tunn<br />
plåt och kan lätt bucklas med en armbåge. Denna stridsvagn träffade<br />
min bil i det vänstra bakre hörnet, som är gjort av plast. Jag sträckte<br />
ut min hand och skrapade med min tumnagel en färgflaga från<br />
Buickens motorhuv som härstammade från min Datsun och sedan<br />
stod vi bara där en stund och tittade på detta mirakel. Det fanns inte<br />
så mycket som en buckla, skråma eller spricka någonstans på min<br />
bil. Vilken mäktig Gud vi har! Han gjorde min ynkliga bil, som borde<br />
ha varit ett vrak vid det här laget, oövervinnlig mot denna stridsvagn<br />
till bil. Guds beskydd räddade mig från behov av försäkring.<br />
Mannen sa: ”Jag tror att bromsarna strejkade.” och sedan<br />
mumlade han: ”De gör dem tydligen bättre nu än de brukar göra.”<br />
Då jag funderade på hur löjligt detta påstående var så satte han sig i<br />
sin bil och for iväg. Plötsligt slog det mig att jag hade missat världens<br />
bästa chans att vittna för någon. Jag hoppade in i min bil och hann<br />
upp honom vid följande trafikljus. Jag drog hastigt ut några traktat ur<br />
handskfacket och rusade fram till hans bil. Jag sa: ”Det var ett<br />
mirakel.” Han sa: ”Det måste ha varit det.” Jag sa: ”Jag har ingen<br />
försäkring på min bil och jag litade på att Gud skulle beskydda den<br />
och det gjorde Han.” Trafikljuset blev grönt och vi skildes åt. Sedan<br />
dess har jag aldrig haft någon försäkring som skyddar min familj,<br />
mina fordon eller mitt hem annat än vad lagen föreskriver.<br />
Nuförtiden är det lag på att ha bilförsäkring som täcker ägarens<br />
skador och skadorna på motpartens bil.<br />
Det där första bilvraket eller snarare avsaknaden av ett sådant,<br />
var ett fantastiskt vittnesbörd, men vi plundrade inte Egypten så som<br />
vi gjorde med senare bilvrak. Sedan det här hände har Gud inte alltid<br />
besparat våra fordon eller kroppar, men i vart enda fall har det i så<br />
fall varit till vår fördel, för Han helade våra kroppar och välsignade<br />
oss finansiellt. Under denna tid välsignade motpartens försäkring oss<br />
(utan att ha behövt stämma någon) med följande: Att köpa en ny<br />
motorcykel i stället för att reparera den gamla, med pengarna som<br />
blivit över; att reparera en Toyota Pick Up som ändå behövde målas,<br />
med 1500 dollar över; att köpa två bilar, en av dem ny; att köpa<br />
huset vi bor i nu; att göra det möjligt för oss att köpa och ge bort<br />
bilar till andra; att göra det möjligt att ge bort vårt hus; att köpa en<br />
husvagn till en hemlös kvinna och hennes son. Förutom allt detta och<br />
mer därtill så har vi inte använt Guds pengar på försäkringar på<br />
många år. Jag kan höra någon som säger: ”Men David, tänk om ...?”<br />
229
230<br />
Tänk om vad? Tänk om Gud den Allsmäktige har fallit av sin tron?<br />
(Rom.10:11) Skriften säger: Ingen som tror på honom skall<br />
stå där med skam. (Jer.17:7) Men välsignad är den man som<br />
förtröstar på HERREN, den som har HERREN till sin förtröstan.<br />
Genom Guds nåd så är det nästan 18 år sedan vi senast fick en bil<br />
förstörd. Prisad vare Gud!<br />
En dag då jag körde iväg med samma Datsun herrgårdsvagn var<br />
jag ganska irriterad, för jag hade haft tre punkteringar på en kort tid<br />
på mina relativt nya däck. De flesta skulle i en sådan situation ha<br />
framfört klagomål till däcksfabrikanten, men jag trodde att Gud hade<br />
kontroll så jag klagade inför Herren i stället. Lite frustrerad sade jag:<br />
”Herre, skulle du inte kunna bevara mina däck från punktering?” Han<br />
sade till mig väldigt tydligt: ”<strong>Tro</strong>r du inte att jag kan bevara dina<br />
däck?” Jag svarade i min okunnighet: ”Jo, jag tror att du kan bevara<br />
dem.” Han svarade: ”Så varför har du placerat reservdäcket där bak<br />
då?” För att vara ärlig så hade jag placerat reservdäcket i<br />
bagagerummet för att det var självklart och jag hade inte ifrågasatt<br />
det, men den egentliga orsaken var att ifall Gud inte skulle bevara<br />
mina däck. (Jag försöker inte skapa en ny lära angående reservdäck<br />
utan berättar bara om den läxa som Gud gav mig.) Rädsla och otro<br />
isolerar oss från varje möjlig brist, förlust eller hot.<br />
Eftersom vi litar på försäkringar i stället för på Herren, så slutar<br />
det vanligen med att vi behöver dem. Jesus sände ut sina lärjungar<br />
på ett sätt som skulle göra dem beroende av att leva av tro. Han<br />
sände ut dem utan någon egen försörjning så att Hans kraft skulle bli<br />
bevisad i deras svaghet. (Matt.10:9) Skaffa er inte guld, silver<br />
eller koppar i era bälten, (10) inte lädersäck för resan, inte<br />
två livklädnader, inte sandaler eller stav. Ty arbetaren är värd<br />
sin mat. Senare ville Jesus ha reda på vad de hade lärt sig från<br />
denna erfarenhet av att vara beroende av Guds omsorg.<br />
(Luk.22:35) Han sade vidare till dem: "När jag sände er utan<br />
börs, utan lädersäck och sandaler, saknade ni då något?" De<br />
svarade: "Nej, inget." I öknen där de hade svårt att själv täcka<br />
sina behov, så var försörjningen från Gud uppenbar. Gud startar sitt<br />
verk efter att vi har avslutat vårt. Hans kraft är fullkomnad i vår<br />
svaghet. Det var också detta som var min erfarenhet från läxan med<br />
mina däck. Jag plockade bort reservdäcket och hade aldrig efter det<br />
någon punktering på den bilen och grannarna som brukade låna den<br />
slutade med det. Sensmoralen från den historien är att om du<br />
förbereder dig för en regnig dag, så kommer den. Med nästa bil hade<br />
jag samma erfarenhet, inga punkteringar. Då jag efter många år<br />
beslutade att ge den till en missionsorganisation så gav jag nycklarna<br />
och alla papper åt pastorn då vi satt i mitt vardagsrum. Då vi gick ut<br />
230
231<br />
till bilen så upptäckte vi att den hade punktering. Gud gjorde<br />
poängen mycket klar. Så länge jag ägde bilen och satte min tillit till<br />
Honom så klarade bilen sig från punkteringar. Med andra ord, om<br />
man förtröstar på Gud så behöver man inte ha några försäkringar.<br />
Människor betjänar försäkringsbolag, hälsoorganisationer,<br />
banker och samlar sina skatter på jorden och tror att det ska ge dem<br />
säkerhet. (Matt.6:19) Samla inte skatter på jorden, där rost<br />
och mal förstör och där tjuvar bryter sig in och stjäl. Y2K<br />
(problem relaterat till millenniumskiftet, översättarens anm.)<br />
uppenbarade paranoian och brist på förtröstan hos dem som hade<br />
samlat sig skatter på jorden i motsats till Herrens befallning. Ganska<br />
få som jag visade dessa principer för gick hem och gav bort det som<br />
de hade samlat på sig och fann det fullt med skadeinsekter, precis så<br />
som Jesus hade sagt: ”tjuvar bryter sig in och stjäl.” Jesus berättade<br />
om en man som fann tillfredsställelse i att samla ihop sitt gods i<br />
förrådshus (Luk.12:18). Han sade till sig själv: (19) ”Kära själ, du<br />
har samlat mycket gott för många år. Ta det nu lugnt, ät, drick<br />
och var glad.” Hans missriktade förtröstan förde med sig straff.<br />
(20) Men Gud sade till honom: ”Din dåre, i natt skall din själ<br />
utkrävas av dig, och vem skall då få vad du har samlat ihop?<br />
(21) Så går det för den som samlar skatter åt sig själv men<br />
inte är rik inför Gud.” Observera att det var de skatter han samlat<br />
åt sig själv som utkrävde hans själ. Jesus lovade försörjning från<br />
riket som inte sviker, åt dem som samlar sig skatter i himlen genom<br />
att ge. (32) Var inte rädd, du lilla hjord, ty er Fader har<br />
beslutat att ge er riket. (33) Sälj vad ni äger och ge gåvor.<br />
Skaffa er en börs som inte slits ut , en outtömlig skatt i<br />
himlen, dit ingen tjuv når och där ingen mal förstör. Så länge vi<br />
är på denna jord kan vi använda vårt himmelska bankkonto om vi<br />
har fyllt på det genom att täcka andras behov. ”Ge och det skall<br />
ges åt er.” Om vi samlar oss skatter på jorden i stället, så är löftet<br />
att de kommer att bli bestulna av tjuvar av olika slag. Vårt hjärta<br />
kommer att vara där vi har våra skatter och vi kommer då felaktigt<br />
att tro att de är vår trygghet. (34) Ty där er skatt är, där kommer<br />
också ert hjärta att vara. Det är bättre att fly till Herren än att<br />
förtrösta på människor. (Jer.17:5) Så säger HERREN: Förbannad<br />
är den man som förtröstar på människor och söker sin styrka i<br />
det som är kött och vars hjärta vänder sig bort från HERREN.<br />
Som vi kan se så medför försäkringar förbannelser som vi ju hade<br />
tänkt undvika. Gud förolämpas av dem som kallar sig själva för<br />
troende, men ändå litar på människans styrka och på försäkringar.<br />
Detta är ett hjärta som avlägsnar sig från Herren. I 2 Krön.16:1-6<br />
sätter Asa, kungen i Juda, sin förtröstan till den världsliga kungen i<br />
231
232<br />
Syrien som en säkerhet mot sina fiender. Detta förolämpade Gud<br />
som sände ett straff. (16:7) Vid den här tiden kom siaren<br />
Hanani till Asa, Juda kung, och sade till honom: "Eftersom du<br />
stödde dig på kungen i Aram och inte stödde dig på HERREN,<br />
din Gud, därför har den arameiske kungens här sluppit undan<br />
din hand. (8) Var inte nubierna och libyerna en stor här med<br />
vagnar och ryttare i mängd? Men därför att du stödde dig på<br />
HERREN, gav han dem i din hand. (9) Ty HERRENS ögon<br />
överfar hela jorden, för att han med sin kraft skall hjälpa dem<br />
som med sina hjärtan ger sig hän åt honom. I detta har du<br />
handlat dåraktigt. Därför skall du från och med nu alltid ha<br />
krig." Gud är angelägen att visa tecken och under för dem som<br />
förtröstar på honom med ett fullkomligt hjärta. Du kanske tänker att<br />
Asa borde ha lärt sig denna läxa, men hans förtröstan på människor<br />
kostade honom, liksom så många andra, livet. (12) I sitt<br />
trettionionde regeringsår fick Asa en mycket allvarlig sjukdom<br />
i sina fötter. Men trots sin sjukdom sökte han inte HERREN,<br />
utan endast läkare. (13) Och Asa gick till vila hos sina fäder...<br />
Kristna rättfärdigar sin missriktade tillit till försäkringar och<br />
fattar inte att det är just detta som allra säkrast frambringar Guds<br />
dom. Melvin Jenkins och jag var på väg att gå och jobba med en stor<br />
råoljepump vid Exxon. Processavdelningen hade kopplat bort den ur<br />
produktionen och tömt den eller det var vad vi i alla fall trodde. Det<br />
som vi inte visste var att tryckmätaren visade ”0” eftersom den var<br />
trasig och tömningsventilen hade blockerats, så fastän den var öppen<br />
så fanns det lite tryck kvar i pumpen. Vi skruvade loss bultarna från<br />
flänsarna för att montera bort pumpen, men den hade fastnat. Jag<br />
reste mig och tog kanske fyra steg bort från pumpen, för att hämta<br />
något att bryta loss den med, då jag hörde ett ”plopp”. Jag vände<br />
mig om och fick se Melvin stå där dränkt i svart råolja från topp till<br />
tå. Då han öppnade sina ögon, tittade han på mig sarkastiskt och sa:<br />
”Dave, det var du som gjorde det, eller hur!” Jag kunde inte hålla<br />
mig, utan brast ut i gapskratt. Tanken att jag skulle ha flyttat mig en<br />
bit, för att undvika det som drabbade Melvin blev för mycket för mig.<br />
Han försökte låta seriös då han sa: ”Dave, du kommer aldrig att<br />
lyckas med något sådant igen.” Jag sa: ”Melvin, du borde akta dig<br />
för ett sådant självsäkert påstående. Du vet att Gud lyssnar.” Då<br />
upprepade han sitt påstående igen och sa: ”Ta mig till duschrummet,<br />
jag har en omgång reservkläder där.” Jag sa: ”OK, nu vet jag varför<br />
det var du som blev drabbad och inte jag.” Han frågade: ”Varför?”<br />
Jag sa: ”Därför att jag inte har några reservkläder och det visste Gud<br />
om.” Han tittade klentroget på mig. Jag förklarade att om man<br />
planerar för en katastrof, så är det detsamma som att ha tro för den.<br />
232
233<br />
Det visar också att du inte tror att Gud kommer att beskydda dig.<br />
Senare samma dag arbetade vi med en annan pump. Melvin stod<br />
bredvid mig då vi använde en tryckluftsmaskin för att lossa på några<br />
bultar. Plötsligt sprutade det ut slam ur ett av bulthålen och träffade<br />
Melvin mitt på bröstet. Han tittade misstroget på mig. Jag sade<br />
skämtsamt: ”Melvin, jag sade ju att Gud inte gillar de där självsäkra<br />
påståendena.” På något sätt visste vi båda två att Gud hade talat. Vi<br />
kunde inte komma ihåg när något sådant hade hänt oss förr, än<br />
mindre två gånger samma dag.<br />
233
234<br />
Kapitel 19<br />
Guds suveräna försörjning<br />
Ni vet ju att när er tro sätts på prov, så gör prövningen er<br />
uthålliga. Men låt er uthållighet visa sig i fullbordad gärning,<br />
så att ni är fullkomliga och hela, utan brist i något avseende.<br />
(Jak.1:3,4)<br />
Israels barn förargade Gud och de talade emot Honom i<br />
prövningarna under deras ökenvandring. I Psaltaren 78:19-22 sade<br />
de: ”Kan väl Gud duka ett bord i öknen?” Svaret var: (20) ”Se,<br />
han slog på klippan, så att vatten flödade och bäckar<br />
strömmade fram.” Om Han kan åstadkomma en ström ur en klippa,<br />
så kan han tillfredsställa våra behov var som helst, när som helst och<br />
om vi ifrågasätter Honom så gör vi oss bara dumma. Det stoppade<br />
dem inte. De frågade: (21) ”men kan han också ge bröd? Gud<br />
blev arg då Han hörde detta och Hans vrede blev upptänd. Dessa så<br />
kallade troende (22) ”trodde inte på Gud och förtröstade inte på<br />
hans frälsning.” Ni förstår, vänner, Gud vill att vi ska tro på Hans<br />
frälsning, vilket i detta fall betyder, att tro på försörjning från Honom,<br />
varje dag. Om Han kan betala Petrus’ skatt ur munnen på en fisk<br />
eller få fram vatten ur en klippa, så kan han möta våra behov i varje<br />
form. De provocerade Gud med sina onda otroshjärtan, då allt de<br />
hade behövt göra var att förena tro med Hans löften på försörjning.<br />
(Heb.3:6; 4:3)<br />
Tidigt i vårt lärjungaskap började vi vandra i tro på att Gud<br />
skulle vara vår försörjare, så då vi gick från halvtids- till fulltidstjänst<br />
var det naturligt att vi fortsatte med dessa metoder. Vi har aldrig<br />
”tagit upp några offer (en självmotsägelse),” berättat för folk om<br />
våra behov, haft ”ge-till-mig-möten,” lånat pengar, tagit emot<br />
statsbidrag eller haft ett profant arbete. Jag säger inte allt detta för<br />
att skryta, utan för att visa på Guds makt att förse utan dessa<br />
metoder. Jag var också tvungen att gå denna väg för att bli<br />
kvalificerad att lära ut detta ämne till andra. Aposteln Paulus sa:<br />
(Rom.15:18) ”Jag vågar inte tala om annat än det som Kristus<br />
har utfört genom mig för att hedningarna skulle föras till<br />
lydnad, genom ord och gärning, (19) genom kraften i tecken<br />
och under, genom Andens kraft.” För många år sedan sade<br />
Herren till mig: ”Jag sänder dig ut i öknen så att du skall kunna<br />
berätta för mitt folk att jag fortfarande försörjer dem där.” Som du<br />
kan förstå så ställer denna livsstil oss i många situationer där Han<br />
kan bevisa sina löften. Herren ville att jag skulle kunna tala utifrån<br />
egen erfarenhet om Hans suveränitet i att ”efter sin rikedom på ett<br />
234
235<br />
härligt sätt i Kristus Jesus ge er allt vad ni behöver ” utan att<br />
tillgripa den sorts manipulationer som andra så kallade ”kristna” i<br />
allmänhet gör. Han sa: ”Det du har fått som gåva, ge det som<br />
gåva.” Vi har fått endast frivilliga offer, sända av Gud genom dem<br />
som Han talade till. Jag skulle aldrig byta dessa ökenerfarenheter<br />
mot något, för de har gjort ett mycket stort intryck på mig. Vi har<br />
arbetat ihärdigt i Herrens tjänst och Han sade ju att arbetaren är<br />
värd sin lön. Min lön kommer från Honom. Detta gör oss också fria<br />
från människors manipulationer.<br />
Det är en fördel att veta att Gud har sänt dig. Försök alltid att<br />
vara i Hans vilja. Ungefär två år efter att vi hade blivit sända till<br />
Pensacola fick vi vara med om en underbar upplevelse. Vi hade slut<br />
på all mat. Min hustru frågade mig vad vi skulle göra. Jag sa: ”Vi ska<br />
duka bordet i tro.” Vi gjorde så och vi satte oss till bords alla sju med<br />
tomma tallrikar. Jag bad en enkel liten bön. Jag är säker på att Gud<br />
lade ner denna bön i mitt hjärta. Jag bad: ”Herre, Du sände hit oss<br />
och nu ber vi Dig att fylla våra tallrikar eller våra magar.” Efter en<br />
stund sade min äldste son något som jag aldrig hade hört honom<br />
säga förr. Han sa: ”Pappa, jag är mätt, jag behöver inte äta,” och<br />
han gick från bordet. Jag såg mig omkring på de andra och de<br />
började säga detsamma som han. Jag var så överraskad över att<br />
höra vad de sa, så det tog en minut eller så innan jag märkte att<br />
också jag var mätt. Prisad vare Gud! Han kan fylla din mage med<br />
mat utan att du behöver äta. Hans namn är Jehovah Jireh som<br />
betyder ”Jag är Försörjaren”!<br />
Nu vill jag inte att ni ska tro att vi alltid har levt på gränsen till<br />
katastrof, för Gud har försörjt oss rikligt. Hur som helst, då vi var i<br />
dessa situationer av svaghet, så blev Guds kraft mycket uppenbar.<br />
Mina barn var tvungna att fasta endast en gång under deras uppväxt<br />
och det exemplet slutade med ett mirakel. Jag hade från början inte<br />
den tro som jag har idag. Den var på något sätt mekanisk i stället för<br />
naturlig. (Mark.11:24) Därför säger jag er: Allt vad ni ber om<br />
och begär, tro att ni har fått det, så skall det vara ert. Vanligen<br />
brukar jag gå genom följande steg: Jag ber; Jag tror att jag har fått;<br />
Jag accepterar inga andra tankar. Småningom blir det naturligt att<br />
lita på Gud och att inte behöva arbeta så hårt på att hålla sinnet<br />
inriktat på målet. <strong>Tro</strong>sprövningar utverkar uthållighet och<br />
uthålligheten i sin tur gör att du inte behöver sakna någonting.<br />
(Jak.1:2-4).<br />
En annan gång då maten höll på att ta slut igen, gjorde Mary en<br />
stor kastrull spagetti. Vi välsignade maten och åt oss mätta. Det gick<br />
åt två tredjedelar av spagettin. Nästa dag då jag stod vid spisen tog<br />
Mary ut kastrullen ur kylskåpet för att värma det som hade blivit över<br />
235
236<br />
från föregående dag. Då hon tog bort locket från kastrullen tittade vi<br />
båda två ner i kastrullen och sedan på varandra. Jag sa: ”I går fanns<br />
det spagetti upp till den här nivån.” Samtidigt pekade jag med fingret<br />
på kastrullens sida. Hon sa: ”Ja, jag vet,” och vi var imponerade av<br />
Herrens kraft och godhet. Det som vi hade ätit dagen innan hade<br />
blivit ersatt. Vår suveräne Gud förökar mat. Allt detta visar på en<br />
viktig sak. Det finns inte en enda plats i världen, där Gud inte skulle<br />
kunna tillfredsställa våra behov.<br />
Mitt yngsta barn, Jennifer, klagade för Mary i tvättrummet, att<br />
hennes bror Nathan hade tagit den enda påsen med chips då han for<br />
iväg för att tälta. Mary knuffade ut henne försiktigt och sade att hon<br />
skulle gå och be om lite chips själv av Herren. Hon hade just hunnit<br />
göra detta då dörrklockan ringde. Jennifer skrek: ”Den är här, den är<br />
här redan!” Mary kom ut från tvättrummet och tystade ner henne, för<br />
hon visste inte vem som stod vid dörren. Det var en granne som<br />
hade kommit för att ge tillbaka en ugnsplåt, för Mary hade gett dem<br />
ett majsbröd i det några dagar tidigare. Han gav plåten, som var<br />
övertäckt med aluminiumfolie, till Jennifer. Då hon tog bort folien, så<br />
gissa vad hon såg? Jo, just det, chips! Mannen bodde två kvarter<br />
bakom oss. Han var på väg med chipsen redan innan Jennifer<br />
klagade för Mary. Vår suveräne Gud svarade innan hon bad.<br />
Jennifer berättade för Mary att hennes lilla simbassäng hade<br />
gått sönder och att hon behövde ha en ny. Mary skickade henne till<br />
mig. Hon kom med en katalog i handen. Jag sa: ”Jennifer, du vet<br />
varifrån vi får våra saker, vi får lov att fråga Herren.” Vi kom överens<br />
om att Gud skulle ge henne en ny bassäng. Ungefär en vecka senare<br />
kom en dam, som bodde fyra kvarter från oss och stod framför vår<br />
dörr. Hon sade att hon sökte två små pojkar som hade klippt hennes<br />
gräsmatta några gånger förr. Nathan kände igen hennes röst och<br />
kom till dörren. Då hon såg honom sade hon: ”Å, jag ser att jag har<br />
hittat rätt hus. Jag skulle vilja göra en affär med er. Jag har en<br />
simbassäng som jag skulle vilja ge åt er, om ni klipper min gräsmatta<br />
några gånger.” Pojkarna gick med på det. Bassängen var ungefär en<br />
meter hög och fyra meter i diameter. Den var av en typ som skulle<br />
stå ovanpå marken och den hade ett sandfilter, stege och en<br />
vakuumpump. Den var helt ny och fortfarande kvar i sin förpackning.<br />
Hon hade köpt den ungefär åtta månader tidigare för motionens<br />
skull, men hon hade ändrat sig. Vår suveräne Gud har bassänger<br />
runt hörnet som bara väntar på att du ska be om dem.<br />
En gång i vår privata ökenvandring beslöt jag mig för att börja<br />
odla tomater. Insekter och fåglar startade krig mot mig och skörden<br />
blev ett totalt fiasko. Herren förklarade sedan för mig, att Han inte<br />
hade kallat mig att odla tomater. Han hade en helt annan uppgift för<br />
236
237<br />
mig. Efter några dagar var en dam, som inte hade en aning om detta<br />
och plockade tomater hos en lokal odlare. Hon fick ett infall att<br />
plocka några åt oss också. Hon kom med två stora lådor med de<br />
mest fantastiska tomater jag någonsin hade sett. Då jag jämförde<br />
dem med mina ”körsbär” så förstod jag klart och tydligt Guds poäng.<br />
Herren behövde inte min hjälp.<br />
Mary och jag kom en morgon överens om att be om kött,<br />
majonnäs och ost. Ingen annan visste om detta. På kvällen samma<br />
dag kom, en dam som skulle åka bort, med en kalkon och en stor<br />
flaska majonnäs åt oss som hon inte ville skulle förfaras. Sedan kom<br />
ett annat par med ost. Vi kan vara specifika inför Gud. Han dukar ett<br />
bord i öknen.<br />
Mina barn ville fara ut på camping i skogen, inte långt från vårt<br />
hus. För att försöka slingra mig ur det hela, berättade jag för dem att<br />
det var en sak som jag inte gillade med den skogen: Att där inte<br />
fanns någon ved att tända en lägereld med och vi kunde ju inte fälla<br />
någon annans träd. Gud lät mig äta upp de orden av otro. Han kan<br />
tillgodose dina behov var som helst! Efter att vi rest tältet skickade<br />
jag ut barnen för att söka efter ved. De kom tillbaka med ruttna<br />
trädgrenar och bark, inget som var särskilt användbart. Det fanns ett<br />
omkullfallet träd strax intill vårt tält, men vi hade inget som vi kunde<br />
använda för att göra ved av det. Samtidigt som jag funderade på<br />
detta gick jag iväg rakt bort från vårt tält ungefär tio meter. Jag<br />
upptäckte en liten upphöjning på marken under löven och råkade<br />
sparka till den av en slump. Det fanns någonting hårt där inne under<br />
löven. Jag drog undan löven med händerna och fann Guds försörjning<br />
i ett skyddande fodral, en relativt ny Husqvarna motorsåg av den sort<br />
som jag gillade väldigt mycket! Jag tänkte: ”Skulle det inte vara<br />
fantastiskt om den här sågen startade också?” Naturligtvis startade<br />
den, för Gud hade lagt den där åt oss. Den hade legat där ganska<br />
länge av löven ovanpå att döma. Å, hur suverän vår Gud ändå är, att<br />
låta mig gå rakt på den plats där Han på förhand hade placerat vår<br />
försörjning! Vi använde motorsågen för att göra så pass mycket ved<br />
att det skulle räckte till nästa grupp också. Jag ångrade att jag hade<br />
tvivlat på Guds försörjning i denna vildmark.<br />
Mina söner berättade, att en pojke som de kände brukade tälta i<br />
den här skogen väldigt ofta och att han troligen hade stulit sågen.<br />
Jag kontaktade följaktligen polisen och gav den åt dem. De berättade<br />
att om ingen gjorde anspråk på den inom 90 dagar så skulle jag få<br />
den. Fastän jag inte hade någon direkt användning av den, så ville<br />
jag ändå ha den efter att de 90 dagarna hade gått till ända. Strax<br />
efter det fick jag en räkning från kommunen, som skulle betalas. Just<br />
då hade jag inga pengar till den, men Herren påminde mig om sågen.<br />
237
238<br />
Jag ringde upp en liten maskinaffär i närheten och berättade att jag<br />
hade hittat en motorsåg. Innan jag ens hade hunnit fråga, om han<br />
visste om någon, som skulle behöva en sådan, så sade han, att om<br />
jag lämnade in den direkt så skulle han ge 100 dollar för den. Jag fick<br />
pengarna och gick för att betala räkningen precis innan den förföll.<br />
Gud räddade mig två gånger med den sågen. Det var enda gången<br />
jag sålde något för att få en räkning betald. Tack Fader!<br />
En gång då vi var ute och reste i tjänsten för Gud, märkte vi att<br />
det kom rök bakom vår bil, som var ganska sliten. Jag kontrollerade<br />
oljan och märkte att bilen hade börjat dra olja så till den grad att det<br />
gick åt två liter på hundra kilometer. Jag kontrollerade motorn och<br />
kom till den slutsatsen att några kolvringar hade gått av. Vi hade<br />
varken tid eller råd att få motorn renoverad just då. Efter flera stopp<br />
för att fylla på mer olja, kommenderade jag kolvringarna att bli<br />
reparerade i Jesu namn. Efter det gick det att köra mycket längre<br />
innan oljan behövde fyllas på och småningom slutade den att dra olja<br />
helt och hållet. Prisad vare Gud! Hans makt blev igen en gång<br />
fullkomnad i vår svaghet, då vi vandrade i tro. (Fil.4:19) Så skall<br />
min Gud, efter sin rikedom på ett härligt sätt i Kristus Jesus<br />
ge er allt vad ni behöver.<br />
En dag då jag var på väg till postlådan, kom jag ihåg att det<br />
hade kommit in mindre pengar än det belopp som behövdes varje<br />
månad. Om jag hade satt mig ner och räknat, så hade det blivit<br />
ungefär 200 dollar som fattades. Nu bad jag till Herren att Han skulle<br />
låta beloppet finnas i postlådan. Han svarar innan vi ber, eller hur?<br />
Svaret hade behövt bli postat två eller tre dagar innan jag bad.<br />
Mycket riktigt så fanns där en 200-dollarscheck från en anonym<br />
givare. <strong>Tro</strong>ts att brevgåvor till vår verksamhet inte är så vanliga, så<br />
hade Gud än en gång mött våra behov i tid. Det har funnits tider då<br />
vi har behövt större summor pengar. Eftersom vi inte samlade oss<br />
skatter på jorden och inte heller sparade pengar på banken, så<br />
behövde vi manna från himlen. Vi bad en gång då vi behövde byta ut<br />
en del fönster på huset och köpa en bra bil till vår äldsta dotter<br />
Deborah. Inom en månad fick vi våra svar; vi fick 16,000 dollar från<br />
ett totalt oväntat håll. Vad vi än har behövt så har Gud aldrig svikit<br />
oss.<br />
En orsak till att det i kristna kretsar är sådan tonvikt på att<br />
investera, köpa, sälja och spara är att det finns så liten förståelse för<br />
Guds sanna ekonomi av givande och tagande. Jesus sade att det i<br />
den yttersta tiden skulle bli som det var på Lots dagar, då<br />
människorna köpte och sålde och Gud gjorde slut på dem alla<br />
(Luk.17:28-30). (Matt.21:12) Jesus kom in på tempelplatsen<br />
och drev ut alla som sålde och köpte där. Vad tror du Jesus hade<br />
238
239<br />
emot dem som sålde och köpte bland sitt folk? Jag tror att Han<br />
avskydde att det hade ersatt givandet och tagandet som en naturlig<br />
sak hos sitt folk. Jesus befallde oss att ”ge och ni skall få. Ett gott<br />
mått, packat, skakat och rågat skall Gud ge er i famnen.”<br />
(Luk.6:38) Han lovade en belöning åt den som gav, men inte för<br />
den som sålde. En möjlighet att ge är en möjlighet att få det tillbaka<br />
multiplicerat. Det finns tillfällen då vi behöver mera pengar än vi har.<br />
För att bli kvalificerad för denna multiplicering så måste vi ge, inte<br />
spara eller investera. Flera gånger har jag skickat iväg de pengar<br />
som jag hade behövt till räkningar till någon och fått dem tillbaka<br />
multiplicerade från ett helt annat håll, ibland samma dag. Curt Bryan<br />
är en broder som alltid har gett till vår tjänst på ett uppoffrande sätt.<br />
Han har flera gånger gett vittnesbörd om att han har skrivit ut<br />
checker för att betala räkningar utan täckning på banken i tro på att<br />
Gud har satt in pengar i tid. I hans rörelse är kunderna sådana som<br />
bara slumpmässigt kommer in, så det är väldigt svårt att förutse<br />
inkomsterna. Närhelst han har tagit trossteg på detta sätt, så har<br />
Gud varje gång gripit in. Då kan det plötsligt bli en enorm<br />
kundtillströmning eller så är det någon som ger en stor summa i<br />
dricks.<br />
(2 Kor.9:6) Det säger jag: Den som sår sparsamt skall<br />
skörda sparsamt, och den som sår rikligt skall skörda rikligt.<br />
Ett tillfälle att ge kan samtidigt vara ett tillfälle att spara (sitta på)<br />
eller att äta upp säden. Vi kan skörda endast i samma utsträckning<br />
som vi sår. Gud ger det åt oss, inte för att vi ska bli rika, utan för att<br />
vi ska kunna vara kanaler för Hans välsignelse till de behövande.<br />
(10) Han som ger såningsmannen säd till att så och bröd till<br />
att äta, skall ge er säd och mångdubbla den och låta er<br />
rättfärdighet bära god skörd. Guds löfte till dem som är trogna i<br />
givandet är följande: (8) Och Gud har makt att låta all nåd<br />
överflöda till er, så att ni alltid och under alla förhållanden har<br />
nog av allting och kan ge i överflöd till varje gott verk. Detta är<br />
ett av de mest kraftfulla och allomfattande löftena om försörjning i<br />
hela Skriften. Å andra sidan, den som sparar (sitter på) eller äter upp<br />
säden måste investera, köpa, sälja och lagra på världens sätt<br />
eftersom han är olydig och inte har någon tro. Det är här som<br />
Babylons köpmän finns. De gör ”Faderns hus till en saluhall ”<br />
(Joh.2:16) då de schackrar med Ordet för att få lön liksom man gör<br />
i världen. Man säljer saker såsom böcker, kassetter, krimskrams,<br />
kycklingmiddagar och resor på samma sätt som man gör i världen<br />
och till sådana som har en kraftlös Gud. De ”förfalskar Guds ord<br />
för egen vinning” (2 Kor.2:17) Varför skulle någon som tror att<br />
”Gud skall ge er allt vad ni behöver ” (Fil.4:19) sänka sig till<br />
239
240<br />
något sådant? Då Gud sänder någon så försörjer Han honom också.<br />
Utan Guds övernaturliga försörjning så måste människor förlita sig på<br />
andra metoder för att understödja ”sin egen” tjänst.<br />
En annan metod är att sätta Guds folk under lagen för att<br />
understödja en tjänst då Skriften tydligt framhåller att vårt givande<br />
”inte är av tvång.” (2 Kor.9:7) Var och en må ge vad han har<br />
beslutat sig för i sitt hjärta (inte enligt lagen), inte med olust<br />
eller av tvång (inte enligt lagen). Ty Gud älskar en glad givare. I<br />
Nya Testamentet vill Gud ha offer som kommer från hjärtat hos dem<br />
som är födda av Hans Ande. Gud gav lagen i Gamla Testamentet åt<br />
det naturliga Israel, inte åt församlingen. Om en lära som<br />
tiondegivande inte finns i Nya Testamentet så gavs den aldrig åt oss.<br />
Jesus tillrättavisade dem som var kvar i Gamla Testamentet då Han<br />
sa: ”Ve er, skriftlärda och fariseer, ni hycklare! Ni ger tionde<br />
av mynta, dill och kummin men försummar det som är<br />
viktigast i lagen: rätten, barmhärtigheten och troheten. Det<br />
ena borde ni göra (på engelska: have done eller ha gjort,<br />
översättarens anm.) utan att försumma det andra.”<br />
(Matt.23:23) Jesus sade här klart och tydligt att tiondegivandet var<br />
av lagen och är något som har skett. En del säger att tiondegivandet<br />
fanns före lagen. Jo, omskärelse och djuroffer fanns också före lagen,<br />
men de blev inkluderade i lagen och vi är inte längre under lagen så<br />
att vi skulle behöva göra detta längre. Paulus sade också att<br />
tiondegivande var av lagen. (Heb.7:5) De av Levis söner som blir<br />
präster skall enligt lagen uppbära tionde av folket... Det finns<br />
ingen befallning eller uppmaning i Nya Testamentet att ge tionde för<br />
vi är inte längre förvaltare av tio procent utan hundra procent. I<br />
Gamla Testamentet var man ägare av nittio procent och förvaltare av<br />
tio procent. Jesus sade att vi måste avstå från resten också, annars<br />
kan vi inte vara Hans lärjungar.<br />
(Luk.<strong>14</strong>:33) På samma sätt kan ingen av er vara min<br />
lärjunge, om han inte avstår från allt han äger. ”Allt” här<br />
betyder ”alla ägodelar, rättigheter och önskningar.” I Nya<br />
Testamentet är vi antingen förvaltare av allt eller tjuvar. Änkan som<br />
gav de två kopparmynten fångade Jesu uppmärksamhet, vilket ingen<br />
av de rika fariséerna som gav sitt tionde gjorde. Det beror på att Gud<br />
uppmärksammar det man offrar och vad som blir kvar, inte storleken<br />
av gåvan. Änkan sådde rikligt och inte i enlighet med lagen. Enligt<br />
Andra Korintierbrevet 9:8 fick hon ”all nåd” och ”nog av allting” på<br />
grund av det. Då du ger, så lyd de nytestamentliga befallningarna,<br />
inte lagen och du kommer att bli välsignad. Inget av de mäktiga<br />
löftena ovan är för dem som är under lagen. Då vi är olydiga mot en<br />
nytestamentlig befallning och i stället lyder en lag, så måste vi hålla<br />
240
241<br />
hela lagen för att bli rättfärdiga. (Gal.3:10) Men alla som håller<br />
sig till laggärningar är under förbannelse. Det står skrivet:<br />
Under förbannelse står den som inte håller fast vid allt som är<br />
skrivet i lagens bok och gör därefter.<br />
Vi är skilda från Kristus om vi lyssnar på och lyder en lag i<br />
stället för Honom. (Gal.5:4) Ni har kommit bort ifrån Kristus, ni<br />
som försöker bli rättfärdiga genom lagen. Ni har fallit ur<br />
nåden. Observera dessa befallningar. (1 Joh.3:17) Om någon har<br />
denna världens tillgångar och ser sin broder lida nöd men<br />
stänger sitt hjärta för honom, hur kan då Guds kärlek förbli i<br />
honom? (Luk.6:30) Ge åt var och en som ber dig... Många<br />
struntar i Herrens befallningar och missar att hjälpa de behövande för<br />
att i stället hålla lagen ”För in allt tionde i förrådshuset.”<br />
Naturligtvis så berättar man inom varje religion för sina anhängare<br />
att de är det nytestamentliga förrådshuset. Fel! Förrådshuset fanns i<br />
templet (Mark.12:41; 1 Kon.7:51) och Guds folk är templet. Jesus<br />
kommer att fråga då han återvänder vad vi gjorde för de minsta<br />
bland Hans bröder (Matt.25:40), inte vad vi gjorde för att<br />
understödja laglydiga religiösa kungadömen. Många kommer att bli<br />
utstötta på grund av att de var olydiga. (Matt.25:44) Då skall de<br />
svara: Herre, när såg vi dig hungrig eller törstig eller som<br />
främling eller naken eller sjuk eller i fängelse och tjänade dig<br />
inte? (45) Då skall han svara dem: Amen säger jag er: Allt vad<br />
ni inte har gjort för en av dessa minsta, det har ni inte heller<br />
gjort för mig. (46) Och dessa skall gå bort till evigt straff, men<br />
de rättfärdiga till evigt liv. Alla de vackra byggnaderna kommer<br />
att brinna, men templet som inte är gjort av människohänder<br />
kommer att vara för evigt. Det är detta du ska understödja.<br />
241
242<br />
Kapitel 20<br />
Andligt eller världsligt herravälde?<br />
Om någon måste gå i fångenskap, skall han gå i<br />
fångenskap. Och om någon måste dödas med svärd, skall han<br />
dödas med svärd. (Upp.13:10)<br />
Jesus utövade herravälde i sitt rike, inte den sorts herravälde<br />
som en del vill ha och som falska religiösa ledare har, den sorts<br />
herravälde som glorifierar människor. Jesus motstod Satans<br />
erbjudande om att bli en världslig kung med världsligt herravälde.<br />
Fariséerna och sadducéerna hade ett världsligt herravälde över Guds<br />
folk. Jesus befallde dem att inte göra som de gjorde utan att lyda<br />
dem eftersom de satt på Moses stol. De hade fått en<br />
regeringsauktoritet som på många sätt liknar den som finns i<br />
församlingen idag. Jesus utövade herravälde över förbannelsen och<br />
över Satans rike. Han förstörde Satans verk i sitt folks liv. Jesus hade<br />
andlig auktoritet och folket följde honom gärna eftersom de drogs av<br />
Fadern, inte för att de var under lagens förbannelse. Andlig auktoritet<br />
var nödvändig för att kunna bli andligt och fysiskt tillfredsställd, helad<br />
och befriad.<br />
De avfallna religiösa ledarna hade ingen sådan auktoritet,<br />
varken då eller nu. Fastän lärjungarna inte motstod världsliga<br />
auktoriteter, så motstod de deras försök att utöva andlig auktoritet<br />
då detta var viktigt. De sa: ”Vi måste lyda Gud mer än<br />
människor.” Då Petrus försökte hävda sin världsliga auktoritet med<br />
svärd sade Jesus: ”alla som drar svärd skall dödas med svärd. ”<br />
(Matt.26:52) För att sedan visa att Hans andliga auktoritet kan, då<br />
det är nödvändigt, dominera det världsliga riket, så sade Jesus:<br />
(Matt.26:53) ”Eller menar du att jag inte kan be min Fader att<br />
han nu sänder till min tjänst mer än tolv legioner änglar?”<br />
Ingen som har en ängel till sitt försvar behöver något ynkligt litet<br />
svärd. En ängel dödade 185,000 män för att försvara Sion. Jesus gör<br />
sedan klart för dem att om Han kallade på änglarna för att försvara<br />
Hans kött, hur kan det då bli korsfäst? (54) Men hur skulle då<br />
Skrifterna uppfyllas, som säger att detta måste ske? Detta är<br />
en bra princip också för oss, som också måste bli korsfästa.<br />
Korsfästelse behöver inte nödvändigtvis betyda att kroppen blir<br />
dödad utan kan lika bra betyda att den gamla människan, köttet, blir<br />
dödad. (Rom.12:1) ... frambära era kroppar som ett levande<br />
och heligt offer... Kroppen är död, vilket betyder att den inte längre<br />
har en egen vilja eller egna rättigheter, utan är överlåten till tjänst åt<br />
242
243<br />
Gud. På samma sätt som Jesus offrade sin kropp så offrar vi köttet<br />
av den gamla människan medan vi lever.<br />
Vi har hört att de som försöker försvara kroppen med fysisk<br />
kraft kommer att dödas på grund av brist på tro. (Upp.13:10) Om<br />
någon måste gå i fångenskap, skall han gå i fångenskap. Och<br />
om någon måste dödas med svärd, skall han dödas med svärd.<br />
Här visar sig de heligas uthållighet och tro. Det är också klart<br />
här, att om en person behöver fångenskap som ett sätt att bli<br />
korsfäst, så kommer inte svärd att befria honom. I stället kan det bli<br />
till dom för honom.<br />
(Joh.18:36) Jesus svarade: "Mitt rike är inte av den här<br />
världen. Om mitt rike vore av den här världen, hade mina<br />
tjänare kämpat för att jag inte skulle bli överlämnad åt<br />
judarna... De som brottas med kött och blod i olydnad inför Ordet,<br />
kämpar inte för Guds rike utan för världen och köttet. De försöker<br />
utöva världsligt herravälde.<br />
Jesus utövade herravälde för att rädda Guds skapelse. Han<br />
utövade inte herravälde över människor som ville döda Hans kött.<br />
Det här är ett tecken för oss. Vi går igenom mycket för att vårt kött<br />
ska dödas. Det är detta som världen skapades för, att föra oss in i<br />
helgelse genom den gamla människans, köttets, död. Även om<br />
världen runt omkring oss på ett andligt sätt för oss upp på vårt kors<br />
genom förolämpningar, oförrätter, förföljelser, förtal o.s.v. så måste<br />
vi samarbeta med dem genom att vända andra kinden till. Vi har<br />
auktoritet att frälsa, hela, befria, försörja och ATT DÖ BORT FRÅN<br />
OSS SJÄLVA. Då vi utövar vårt herravälde, så utöver Gud sitt<br />
herravälde genom oss. Jesus utövade herravälde, men Han motstod<br />
inte det onda, utan vände den andra kinden till. Medan världen<br />
korsfäste honom, även innan Han kom till det naturliga korset,<br />
utövade Hans andliga människa herravälde och befriade Hans folk<br />
från förbannelsen. Vi kan bli osäkra på när vi ska utöva detta<br />
herravälde och när vi inte ska göra det. Vi har ingen auktoritet att<br />
frälsa den gamla människan. Vi vill inte hålla kvar vårt gamla liv; vi<br />
vill ha vårt nya liv. Jesus sade att om vi inte mister vårt liv kan vi<br />
inte vinna det. Så denna auktoritet att utöva det herravälde som Gud<br />
har gett oss är likadan som Jesus hade.<br />
Detta herravälde har vi inte för att bli rika, utan för att ha allt vi<br />
behöver för att kunna utföra Guds vilja. Gud gav mig både hus och<br />
bil gratis för att jag skulle kunna utföra Hans vilja. (Fil.4:19) Så<br />
skall min Gud, efter sin rikedom på ett härligt sätt i Kristus<br />
Jesus ge er allt vad ni behöver. Herravälde är inte att leva efter<br />
köttets begär i en falsk världslig framgång som eggar och berättigar<br />
köttet att leva. (1 Tim.6:8) Har vi mat och kläder skall vi vara<br />
243
244<br />
nöjda med det. (9) Men de som vill bli rika, de råkar ut för<br />
frestelser och snaror och många oförnuftiga och skadliga<br />
begär, som störtar människor i fördärv och undergång. Här är<br />
en varning till dem som inte är nöjda, utan älskar de ting som finns i<br />
världen. De kommer att övervinnas av lustar och det kommer att<br />
vara lika omöjligt för dem att träda in i riket som det är för en kamel<br />
att gå genom ett nålsöga. (Matt.19:24-26).<br />
Jesus utövade herravälde över sitt kött då han lät sig<br />
korsfästas. Han sa: ”ske inte min vilja utan din.” Han gav dem<br />
auktoritet att korsfästa Hans kött. I Getsemane då Jesus talade med<br />
dem som kom för att hämta Honom ”vek de tillbaka och föll till<br />
marken ” vilket visade att Han hade kunnat stoppa dem om Han<br />
velat rädda sitt liv, antingen slutgiltigt eller åtminstone intill dess att<br />
det var dags att bli korsfäst. Han sade i Johannes 10:18: ”Ingen tar<br />
det ifrån mig, utan jag ger det av fri vilja.” Några gånger gick<br />
Han rakt igenom deras hop, till synes omöjlig att skada, för stunden<br />
var inte inne då Han skulle dö (Luk.4:30). Åt Honom hade getts<br />
auktoritet att frälsa Guds folk, dem som trodde och att tillintetgöra<br />
Satans rike. Vårt kött (den köttsliga människan) har del i Satans rike<br />
(Rom.8:7). Esters bok är inte bara bokstavligen sann utan också en<br />
profetisk liknelse. Haman (vilddjuret) hade fått auktoritet av kungen<br />
(Herren) att förgöra Guds folk, medan Ester (bruden) hade fått<br />
auktoritet att rädda det. Vilddjuret och bruden hade fått motsatt<br />
auktoritet vid samma tid av samma kung. Detta är en bild på<br />
vilddjuret som fick auktoritet att korsfästa den gamla människan, den<br />
världsliga naturen och bruden som fick auktoritet att göra den<br />
andliga människan levande. Kungens auktoritet kunde inte annulleras<br />
på någon punkt, precis som vår Herres auktoritet. I sista hand blev<br />
vilddjurets hus givet åt bruden att ha auktoritet över (Est.8:1). Det<br />
kommer att komma en tid då Gud inte längre erbjuder någon nåd till<br />
hedningarna, utan ger den tillbaka till Israel. Vid den tiden kommer<br />
Han att tillåta kristna att utöva auktoritet över dem som försöker<br />
döda dem. Eld från vittnenas mun som förgör deras fiender, att slå<br />
jorden med plågor och att stoppa regnet i 3,5 år är några exempel på<br />
detta (Upp.11:5,6). Därifrån till slutet kommer auktoritet att bli<br />
manifesterad för att förstöra vilddjurets rike tills denna värld blir<br />
Guds rike och Han tar kontroll (Upp.11:15). Personlig kontroll skiljer<br />
sig från befullmäktigad kontroll. Gud styr allting, men Han måste<br />
använda kärl till vanhedrande bruk nu (Rom.9:21-24). Den tiden<br />
kommer då Han tar kontroll över och genom de heliga som tror.<br />
Herraväldet är vårt som andliga barn till Jesus Kristus och vi kommer<br />
genom nåd att växa i detta herravälde.<br />
244
245<br />
Herraväldet startar här i träningslägret men fortsätter i evighet.<br />
Här lär Herren oss hur vi ska bli härskare under Honom, över Hans<br />
skapelse. (1 Kor.6:1) Hur kan någon av er som ligger i tvist<br />
med en annan våga gå till rätta med honom inför de<br />
orättfärdiga och inte inför de heliga? (2) Vet ni inte att de<br />
heliga skall döma världen? Om nu världen skall dömas av er,<br />
duger ni då inte till att döma i de minsta mål? (3) Vet ni inte<br />
att vi skall döma änglar? Skall ni då inte kunna döma i<br />
vardagliga ting? (4) Men när ni har sådana tvister, sätter ni<br />
dem till domare som församlingen inte har rtroende för. (5)<br />
Det här säger jag för att få er att skämmas... Om vi har<br />
auktoritet att döma änglar i nästa liv, hur mycket mera har vi då inte<br />
auktoritet att döma i vardagliga ting i detta liv?<br />
Jesus lärde sina lärjungar att be på följande sätt: ”Komme ditt<br />
rike. Ske din vilja på jorden liksom den sker i himlen”. Herren<br />
påpekade för mig att detta är en befallning som Gud lägger i vår<br />
mun. Det finns säkert någon som protesterar och menar att detta<br />
sätter oss i en situation där vi kan kommendera Gud. (Jes.45:11)<br />
Så säger HERREN, Israels Helige, som också är hans Skapare:<br />
Fråga mig om det som skall komma. Låt mig ha omsorg om<br />
mina söner och mina händers verk. Resultatet är att det som vi<br />
befaller ledda av Anden, det låter Han ske. I Apg.3:6 befaller Petrus<br />
den lame tiggaren: ” ...vad jag har, det ger jag dig: I Jesu Kristi,<br />
nasaréns, namn (vi representerar Honom): stig upp och gå!”<br />
Petrus hade auktoritet att representera Jesus och att befalla<br />
förbannelsen. Då den lame började gå och de som stod runt omkring<br />
ville ge äran till Petrus för detta, sade han: ”Israeliter, varför är ni<br />
förvånade över det här, och varför stirrar ni på oss, som om vi<br />
av egen kraft eller fromhet hade gjort att han kan gå? ”<br />
(Apg.3:12) Guds kraft fullbordar det vi befaller i lydnad inför<br />
Honom. Vår uppgift är att manifestera Guds rike här på jorden.<br />
Då den sista basunen ljuder ska följande höras: ”Herraväldet<br />
över världen tillhör nu vår Herre och hans Smorde, och han<br />
skall vara konung i evigheternas evigheter.” (Upp.11:15)<br />
Genom vem fick Gud detta att hända? <strong>Bibeln</strong> tillskriver det helgonen.<br />
(Dan.7:26) Men dom skall hållas, och hans välde skall tas<br />
ifrån honom och han skall fördärvas och förgöras i grund (av<br />
helgonen). (27) Men riket, makten och väldet över alla riken<br />
under himlen skall ges åt det folk som är den Högstes heliga.<br />
Hans rike är ett evigt rike, och alla välden skall tjäna och lyda<br />
det. Helgonen ska, genom Guds nåd, utöva herravälde för att göra<br />
slut på vilddjurets herravälde.<br />
245
246<br />
Kapitel 21<br />
Helighet och herravälde<br />
... och ha ett sken av gudsfruktan men förneka dess kraft. Håll<br />
dig borta från dem! (2Tim.3:5)<br />
Gud gav herravälde till Simson även i hans okunnighet. Vad var<br />
hemligheten till Simsons kraft? Domarboken berättar att det var hans<br />
långa hår och genast då han förlorade det, förlorade han också<br />
kraften. Simson var ingen stor och muskulös man. I Dom.16:17 sade<br />
han till Delila: ”Om man rakar av mig håret, viker min styrka<br />
ifrån mig, och jag blir svag som alla andra människor”. Hans<br />
fiender ville veta hemligheten till hans kraft. De frågade inte: ”Hur<br />
fick du så stora muskler?” Det föll dem aldrig in. Det är inte på grund<br />
av vår stora förmåga, kraft eller vishet och inte ens avsaknad av<br />
synd, utan på grund av vad Jesus gjorde på korset, som vi har denna<br />
auktoritet att regera över synd och förbannelse. Simson regerade<br />
över fienderna till Guds folk. Då Simson förlorade sin underkastelse<br />
till Gud, förlorade han också herraväldet. I 1Kor.11:3-16 gavs det<br />
långa håret till kvinnan som ett tecken på underkastelse till sin make.<br />
Vem är vår make? Det är Herren. Den som svor nasirlöftet som<br />
Simson gjorde, fick inte klippa sitt hår som ett tecken på<br />
underkastelse. Poängen är, att detta herravälde gavs till Simson,<br />
men han förlorade det eftersom han förlorade sitt hår, tecknet på<br />
underkastelse till Herren.<br />
Nasirer var avskilda från världen genom deras underkastelse till<br />
Herren och genom deras långa hår. (4 Mos.6:5) Så länge hans<br />
nasirlöfte varar skall inte någon rakkniv komma på hans<br />
huvud. Till dess att de dagar som han är avskild för HERREN<br />
har nått sitt slut, skall han vara helig och låta håret växa långt<br />
på sitt huvud. Denna separation genom underkastelse är betydelsen<br />
av helighet. Hur förlorade Simson sin helighet och kraft?<br />
(Dom.16:19) Hon (Delila) fick honom att somna i sitt knä.<br />
Sedan kallade hon till sig en man som på hennes befallning<br />
skar av de sju flätorna på hans huvud. Då började hon få makt<br />
över honom, och hans styrka vek ifrån honom. Simson<br />
somnade, vilket på ett andligt sätt betyder att han inte längre hade<br />
sina ögon öppna för ljuset från sanningen. Han överlämnade sitt<br />
huvud eller sitt sinne i knät av skökan Delila och förlorade sitt hår<br />
(underkastelse, separation, helighet) och, som en konsekvens av<br />
detta, sin kraft eller sitt herravälde. Sensmoralen i denna historia är<br />
att vi inte ska låta skökan få vårt sinne, för då har vi inte längre<br />
246
247<br />
någon kraft eller något herravälde. Det mänskliga religiösa systemet,<br />
skökan, har berövat Guds folk dess kraft därför att de inte har<br />
kapitulerat inför Guds Ord. (2 Tim.3:5) ... och ha ett sken av<br />
gudsfruktan men förneka dess kraft. Håll dig borta från dem!<br />
”Bruden” i Höga Visan är en profetisk liknelse om bruden idag,<br />
som tillfälligt har förlorat sin underkastelse. (Höga V.5:7) Väktarna<br />
(pastorerna) fann mig där de gick omkring i staden. De slog mig<br />
och sårade mig, de ryckte av mig manteln (hebreiska: ”slöjan”),<br />
väktarna på murarna (samfund eller sekter). Väktarna är<br />
identifierade av Herren som herdar (hebreiska: ”pastorer”) i<br />
Jes.56:11-12. Dessa pastorer slog henne och tog av henne slöjan i<br />
ett försök att hålla bruden innanför deras sekteristiska murar. Slöjan<br />
är också ett tecken på underkastelse till hennes make, Herren.(1<br />
Kor.11:3) ...mannen är kvinnans huvud... (5) Men om en<br />
kvinna ber eller profeterar utan något på huvudet, så vanärar<br />
hon sitt huvud...(10) Därför skall kvinnan ha en makt på<br />
huvudet för änglarnas skull. (13) Döm själva. Passar det sig<br />
att en kvinna ber till Gud utan att ha något på huvudet? Falska<br />
herdar har gjort Guds folk undergivet religioner snarare än Kristus.<br />
Som ett tecken för våra dagar sökte bruden fåfängt sin käresta<br />
först på den babyloniska religionens breda gator. (Höga V.3:2) Jag<br />
vill stiga upp och gå omkring i staden (Babylon), på gatorna<br />
och torgen, jag vill söka honom som min själ har kär. Jag<br />
sökte honom men fann honom inte. Hon sökte honom hos de<br />
falska herdarna som var lojala endast till sig själva och sina egna<br />
kungadömen. (3) Väktarna fann mig, där de gick omkring i<br />
staden. Har ni sett honom som min själ har kär? Först efter att<br />
hon hade blivit befriad från dem fann hon den som hennes själ hade<br />
kär. (4) Knappt hade jag kommit förbi dem, så fann jag honom<br />
som min själ har kär. Jag grep tag i honom, och jag släppte<br />
honom inte (i sin iver ville hon dela honom med dem hos vilka hon<br />
först hade blivit avlad och född), förrän jag hade fört honom in i<br />
min moders hus, in i hennes kammare som fött mig. De andra<br />
döttrarna till den kollektiva modern delade inte hennes iver över<br />
hennes besynnerlige käresta. (5:9) Vad är din vän förmer än<br />
andra, du skönaste bland kvinnor? Vad är din vän förmer än<br />
andra, eftersom du bönfaller oss så? Eftersom hon inte var<br />
tillfreds med ”en annan Jesus” var hon inte befläckad med de<br />
andra döttrarnas religioner och blev därför utvald av sin Herre. (6:8)<br />
En enda är hon, min duva, min fullkomliga, en enda är hon för<br />
sin mor, älskad är hon av henne som fött henne. Flickorna ser<br />
henne, de prisar henne lycklig, drottningar och bihustrur<br />
lovprisar henne. Hon återvann sitt herravälde då hon blev<br />
247
248<br />
fullkomlig bland de kvinnor som representerade de falska religiösa<br />
systemen. De som bär frukt kommer att vandra i hennes fotspår i<br />
helighet och kommer inte att bli befläckade med världens säd (ord),<br />
för de är andliga jungfrur. (Upp.<strong>14</strong>:4) Det är de som inte har<br />
befläckat sig med kvinnor. De är jungfrur, dessa som följer<br />
Lammet vart det än går. De är friköpta från människorna som<br />
en förstlingsfrukt åt Gud och Lammet. Sekterna i kristenheten<br />
har blivit befläckade med vad Paulus varnade för i<br />
(2 Kor.11:4), ”Ty om någon kommer till er och predikar en<br />
annan Jesus än den vi har predikat, eller om ni tar emot en<br />
främmande ande eller ett främmande evangelium som ni<br />
tidigare inte tagit emot, då fördrar ni det bara alltför väl.”<br />
(2Kor.6:17) Därför säger Herren: Gå ut från dem och skilj er<br />
från dem och rör inte vid något orent. Då skall jag ta emot er.<br />
Endast Ordet är sanningen som befriar. (2Kor.7:1) Då vi alltså har<br />
dessa löften, mina älskade, så låt oss rena oss från all<br />
besmittelse från kött och ande och i gudsfruktan fullborda vår<br />
helgelse.<br />
Jesus kallade sina får ut ur den avfälliga religionens fålla, för att<br />
följa lammet vart än det går. (Joh.10:3) ...han kallar på sina får<br />
och nämner dem med deras namn och för ut dem. (4) När han<br />
har fört ut alla sina får, går han före dem, och fåren följer<br />
honom, därför att de känner igen hans röst. (5) Men en<br />
främling följer de inte, utan flyr bort från honom, därför att de<br />
inte känner igen främlingars röst. Denna lilla hjord som följer<br />
Herren i frid är vad bruden sökte. (Höga V.1:7) Säg mig, du som<br />
min själ har kär: Var för du din hjord i bet? Var låter du den<br />
vila om middagen? Varför skulle jag vara som en beslöjad<br />
kvinna vid dina vänners hjordar? Slöjan i detta fall representerar<br />
att vara blind och bunden av underkastelse till en religion. (2<br />
Kor.3:15) Ja, än i dag ligger en slöja kvar över deras hjärtan<br />
när Mose föreläses. (16) Men närhelst någon omvänder sig till<br />
Herren, tas slöjan bort. (17) Herren är Anden, och där Herrens<br />
Ande är, där är frihet. (18) Och vi alla som med avtäckt<br />
ansikte skådar Herrens härlighet som i en spegel, vi<br />
förvandlas till en och samma bild, från härlighet till<br />
härlighet... Vi ser här att den som inte är beslöjade av religionens<br />
formalism, han ser Herren och förvandlas till Hans avbild.<br />
Den kärestas svar på ”Var för du din hjord i bet?” var (Höga<br />
V.1:8) Om du inte vet det, du skönaste bland kvinnor, gå då i<br />
hjordens spår och för dina killingar i bet vid herdarnas tält. På<br />
Jesu tid var det omöjligt att mata Hans församling eller de som var<br />
kallade ut, i de avfallna sekterna av judendomen, så Han matade<br />
248
249<br />
dem ”vid herdarnas tält.” På samma sätt, på grund av att<br />
församlingen så totalt har avfallit i våra dagar, så matar Jesus<br />
hjorden med frihet, vila och sanning utanför herdarnas tält. Detta<br />
medförde förebråelser till bruden liksom till Jesus.<br />
(6) ...Min moders söner var mycket upprörda över mig... De<br />
som tar upp sina kors för att följa Jesus har uppmanats att acceptera<br />
samma förebråelser. (Hebr.13:11) Ty kropparna från de djur,<br />
vilkas blod översteprästen bär in i det allra heligaste som<br />
syndoffer, bränns upp utanför lägret. (12) Därför har också<br />
Jesus lidit utanför stadsporten, för att han genom sitt eget<br />
blod skulle helga folket. (13) Låt oss därför gå ut till honom<br />
utanför lägret och bära hans smälek.<br />
Moses, som är en bild på Kristus, ledde sitt folk ut ur lägret från<br />
de upproriska avfällingarna. (2 Mos.33:7) Mose tog tältet och<br />
slog upp det utanför lägret, långt ifrån lägret. Han kallade det<br />
uppenbarelsetältet. Var och en som ville rådfråga HERREN<br />
måste gå ut till uppenbarelsetältet utanför lägret. Det är i dessa<br />
dagar som förfärliga domar kommer att inge fruktan i dem inne i<br />
lägret att komma ut och sammanstråla med dem som redan är<br />
kallade ut på Guds rikes sanna berg. (2 Mos.19:15) Och han sade<br />
till folket: "Håll er beredda till i övermorgon. Ingen får komma<br />
nära någon kvinna (en avfallen sekt). "(16) På tredje dagen, när<br />
det hade blivit morgon (början på det tredje millenniet sedan den<br />
siste Adam – där vi är nu [2Pet.3:8]), började det dundra och<br />
blixtra. Ett tjockt moln lade sig över berget och ett mycket<br />
starkt basunljud hördes. Allt folket i lägret bävade. (17) Men<br />
Mose förde folket ut ur lägret för att möta Gud och de ställde<br />
sig nedanför berget.<br />
Om du har upptäckt att du har följt människors religioner och<br />
beslutat att omvända dig så kommer Gud att återupprätta ditt<br />
herravälde. Under fångenskapen hos filistéerna ångrade Simson sig<br />
och hans hår började växa. Hans kraft återvände och han raserade<br />
deras falska tempel över deras huvuden. (Dom.16:30) Och Simson<br />
sade: "Låt mig dö med filistéerna!" Sedan böjde han sig<br />
framåt med sådan kraft att huset föll omkull över furstarna<br />
och allt folket som fanns där. De som han dödade vid sin död<br />
var fler än de som han hade dödat medan han levde. På samma<br />
sätt är det då vår köttsliga natur dör. Då ökar vår makt över våra<br />
fiender.<br />
Få som utövar makt på jorden för Guds räkning manifesterar<br />
fullkomlighet, Simson medräknad. Han vägrade låta Gud ha makt<br />
över honom och slutligen förlorade han den makt han hade över<br />
jorden. Det är inte nödvändigt för Gud att ta bort löftena om makt<br />
249
250<br />
från dem som är upproriska. Deras eget hjärta kommer inte att ha<br />
tro för att kunna ta del av dessa löften. (1 Joh.3:21) Mina<br />
älskade, om hjärtat inte anklagar oss är vi frimodiga inför<br />
Gud, (22) och vad vi än ber om, det får vi av honom, ty vi<br />
håller hans bud och gör det som gläder honom. Om vi inte<br />
tjänar Gud kommer vårt eget hjärta att fördöma oss och vi kommer<br />
inte att ha någon tro för att utöva makt. Här talar han fortfarande<br />
inte om människor som maniffesterat fullkomlighet, men Han<br />
förväntar sig att vi ska vara lärjungar som vandrar i det ljus som vi<br />
har. På detta sätt är vi fullkomliga genom tron tills vi manifesterar<br />
fullkomlighet. En nyfrälst kristen har endast lite kunskap om gott och<br />
ont, men han är oskyldig i Guds ögon om han gör det som han vet<br />
att han ska göra. Nyfrälsta kristna har makt över synden och<br />
förbannelsen men inte över Guds folk.<br />
För flera år sedan hade jag en dröm där Gud instruerade mig<br />
om det sätt på vilket Gud upphöjer vissa till ledarpositioner över<br />
Hans folk. Jag gör inga anspråk för egen del med denna dröm, utan<br />
poängterar bara principer. I denna dröm fanns två berg. (Det första<br />
berget representerade denna världens rike, Babylon och det andra<br />
representerade Guds rike, berget Sion.) Jag körde en bil nerför det<br />
första branta berget. (Detta representerar att ödmjuka oss själva<br />
inför Ordet [Jes.40:4], genom att bli som ett barn [Matt.18:4] och att<br />
förlora vårt köttsliga liv i denna världen [Matt.16:25,26]. Mitt i vägen<br />
som gick nerför detta berg fanns en fåra hela vägen ner till foten av<br />
berget. Min bil hade ett hjulpar på den ena sidan och ett på den<br />
andra sidan av fåran. Jag kunde inte svänga varken till höger eller till<br />
vänster utan att hamna ner i fåran, vilket förstås hade stoppat<br />
nedstigningen från berget. (Josua fick instruktioner som liknade<br />
denna dröm då han skulle inta det förlovade landet. (Jos.1:7) Ja,<br />
var stark och mycket frimodig så att du håller fast vid och<br />
följer all den undervisning som min tjänare Mose har gett dig.<br />
Vik inte av från den vare sig till höger eller till vänster, så<br />
skall du ha framgång vart du än går. Att svänga höger eller<br />
vänster symboliserade att vända bort från den smala vägen som<br />
Skriften talar om. Det stoppar oss från att utöva auktoritet att inta<br />
vårt förlovade land, vilket symboliserar att leva på löftena.)<br />
Då jag hade kommit ner från detta berg steg jag ur bilen. Jag<br />
kände på mig att jag hade många fiender. (Ju mer vi ödmjukar oss<br />
inför Ordet desto flera fiender får vi, både i den världsliga<br />
församlingen och i världen, precis som vår Herre.) Sedan fann jag<br />
några verktyg som var gömda under en buske. Det var hammare,<br />
skruvmejslar och skiftnycklar och de var alla insmorda med olja. (Det<br />
var vid den brinnande busken som Moses fick auktoritet att befria<br />
250
251<br />
Guds folk från träldomen. Verktyg binder och löser liksom Guds<br />
auktoritet som getts till Hans lärjungar (Matt.18:18). Löftena i Ordet<br />
är nycklarna till Guds rike, som binder och löser och som gavs till<br />
lärjungarna. Oljan betecknar den Helige Andes kraft. Med andra ord,<br />
om vi håller oss på den raka och smala vägen, kommer vi att få<br />
auktoritet att binda och lösa för Gud.) Därifrån vände jag mig åt<br />
höger (Fåren placeras på höger sida [Matt.25:33]) och gick uppför<br />
ett brant berg. (Att vi har kommit ner från det första berget<br />
berättigar oss att gå upp på det andra. Att vara ödmjuka i världens<br />
ögon gör oss stora i riket. De sista ska bli de första och de minsta ska<br />
bli de största. (Jes.40:3) ...bana en jämn väg i ödemarken för<br />
vår Gud. (4) Varje dal skall höjas, alla berg och höjder<br />
sänkas... Herrens väg är att de som är ödmjuka i världen kommer<br />
att bil upphöjda på Guds berg, men de som är upphöjda på det<br />
världsliga berget måste komma ner därifrån.) (Jak.4:10) Ödmjuka<br />
er alltså inför Herren, så skall han upphöja er.<br />
Efter att ha nått bergets topp gick jag genom dörren till ett<br />
väldigt palats. (Joh.10:2) Men den som går in genom dörren är<br />
fårens herde. (7) Då sade Jesus än en gång: "Amen, amen<br />
säger jag er: Jag är dörren till fåren. (Jesus är den ende herden<br />
till fåren. Han använder redskap som kommer till fåren endast genom<br />
Honom, dörren. Detta palats representerar det nya Jerusalem på<br />
berget Sion, staden som regerar över Guds folk.) Det gamla<br />
Jerusalem regerade över Guds fysiska, gammaltestamentliga folk på<br />
samma sätt som det nya Jerusalem regerar över Guds andliga,<br />
nytestamentliga folk. Paulus förklarade att det är till denna andliga<br />
stad vi har kommit. Han visade att den inte är en fysisk stad som<br />
man kan ta på. (Hebr.12:18) Ni har inte kommit till ett berg<br />
som man kan ta på... (22) Nej, ni har kommit till Sions berg<br />
och den levande Gudens stad, det himmelska Jerusalem...<br />
(23) till en högtidsskara, en församling av förstfödda... (Jesu<br />
utkallade kommer till detta berg. Vår resa är att ta oss till detta berg,<br />
att bestiga det och att stiga in i tronrummet genom dörren.)<br />
Sedan såg jag Jesus, Davids son som satt på Davids tron. Jag<br />
gick och satte mig bredvid Honom och vi började prata med<br />
varandra. (<strong>Tro</strong>nen är den plats av herravälde som bruden har bredvid<br />
sin kung.) (Upp.3:21) Den som segrar skall få sitta hos mig på<br />
min tron, liksom jag själv har segrat och sitter hos min Fader<br />
på hans tron. Alla som övervinner sina onda och hårda hjärtan för<br />
att stå fast vid Jesu namn ska få sitta på denna tron. (Jer.3:17) På<br />
den tiden skall man kalla Jerusalem "HERRENS tron", och alla<br />
hednafolk (hednakristna) skall samlas där för att ära HERRENS<br />
namn i Jerusalem. Och de skall inte mer följa sina onda och<br />
251
252<br />
hårda hjärtan. (Alla som övervinner det första världsliga berget ska<br />
bo på det andra berget som är Guds rike. Dessa agerar i ”Herrens<br />
namn” för de sitter tillsammans med Jesus på auktoritetens tron.<br />
Denna position har getts till alla som är födda på nytt, men många av<br />
dem har vikit av antingen till höger eller till vänster och tar därför<br />
inte sin rättmätiga position genom att förbli i Kristus.) (Ef.2:4) Men<br />
Gud som är rik på barmhärtighet har älskat oss med så stor<br />
kärlek, (5) också när vi ännu var döda genom våra<br />
överträdelser, att han har gjort oss levande tillsammans med<br />
Kristus. Av nåd är ni frälsta. (6) Ja, han har uppväckt oss med<br />
honom och satt oss med honom i den himmelska världen, i<br />
Kristus Jesus.<br />
Då jag satt där och pratade med Jesus hörde jag ett oljud<br />
bakom mig och vände mig om. Jag fick se några män som försökte<br />
klättra in i tronrummet genom ett fönster. Jesus sa: ”Var inte orolig,<br />
de kan inte komma in hit.” (Tydligen så kan man tillskansa sig en<br />
auktoritetsposition i Babylon, men inte i Sion, Guds berg och rike.)<br />
(Joh.10:1) Amen, amen säger jag er: Den som inte går in i<br />
fårfållan genom dörren utan tar sig in på något annat ställe,<br />
han är en tjuv och en rövare. Jesus sade om de avfallna prästerna<br />
på Hans tid: ”Alla som har kommit före mig är tjuvar och<br />
rövare, men fåren har inte lyssnat till dem” (Joh.10:8) och så är<br />
det också idag. Många har stulit sin auktoritetsposition men har<br />
aldrig ödmjukat sig inför Ordet och gått in genom dörren Jesus. De<br />
har bestulit fåren på begåvade mentorer. De har bestulit fåren på<br />
Jesus, för pastorer kan ge vidare endast det som de själva är.<br />
Religion har historiskt gjort samma misstag. I kristna sekter förväxlar<br />
man utbildning med auktoritet och fullmakt av Gud. De religiösa<br />
ledarna såg lärjungarna endast som olärda män (Apg.4:13). Ändå<br />
visste de att lärjungarna hade varit med Jesus på grund av gåvorna<br />
som de hade. <strong>Tro</strong>, frukt, mognad, underkastelse till Herren och<br />
personlig kunskap om Honom och Hans vägar måste överföras till<br />
fåren. Pastorer kan inte föra över något som de inte själva har.<br />
Döttrarna till skökan (Upp.17:5) massproducerar ännu idag oäktingar<br />
(pastorer som arbetar endast för pengar) (Joh.10:12,13: Jes.56:9-<br />
12), men Jesus kommer för att leda sina får ut ur de världsliga,<br />
babyloniska fållorna (Joh.10:3,4) så att de, utan att bli hindrade av<br />
mänskliga traditioner, kan följa Honom. En man måste vara en äldste<br />
i erfarenhet och mognad i Ordet för att kunna bli utsedd till biskop<br />
(tillsyningsman) över Guds folk (1 Tim.3:1-7; Tit.1:5-9).<br />
En vän till mig drömde om kristna som babies med skägg, vilket<br />
visade att de hade umgåtts med Herren i många år, men var ännu<br />
omogna. Guds folk har älskat världen så mycket att Han har gett<br />
252
253<br />
dem omogna, avfallna ledare som berättar för dem vad de vill höra.<br />
(Jes.3:4) Jag skall ge dem pojkar till furstar, nyckfullhet skall<br />
råda över dem. (5) Av folket skall den ene förtrycka den<br />
andre, var och en sin nästa. Barnet skall sätta sig upp mot den<br />
gamle, den obetydlige mot den högt ansedde. Välj mannen<br />
som har gåvan före mannen som har en titel. (2 Tim.4:3) Ty<br />
det skall komma en tid då människor inte längre skall stå<br />
utmed den sunda läran, utan efter sina egna begär skall de<br />
samla åt sig mängder av lärare, allteftersom det kliar dem i<br />
öronen. (4) De vägrar att lyssna till sanningen och vänder sig<br />
till myter.<br />
253
254<br />
Kapitel 22<br />
Börja nu<br />
Han säger ju: Jag bönhör dig i rätt tid, och jag hjälper dig<br />
på frälsningens dag. Se, nu är den rätta tiden, nu är<br />
frälsningens dag (2 Kor.6:2).<br />
Alla väntar på att Herren ska göra något. Han bönhörde oss och<br />
på frälsningens dag räddade han oss. Nu är den rätta tiden att göra<br />
något med den där frälsningen. Nu är vår dag här då vi blir räddade<br />
från hela förbannelsen. Jesus besegrade djävulen och hans rike på<br />
Sin dag. (Joh.12:31) Nu går en dom över världen. Nu skall<br />
denna världens furste kastas ut. (Joh.16:33)…I världen får ni<br />
lida, men var vid gott mod. Jag har övervunnit världen.". Med<br />
andra ord var glad över de goda nyheterna att denna ogudaktiga<br />
värld har blivit besegrad. Den är nu under Kristi sanna kropps fötter.<br />
(Ef.1:22) Allt lade han under hans fötter, och honom som är<br />
huvud över allting gav han åt församlingen, (23) som är hans<br />
kropp, fullheten av honom som uppfyller allt i alla.<br />
Vad som behövs nu är att de som har tro agerar med den<br />
auktoritet som finns i Ordet och använder Guds kraft för att<br />
manifestera det som hände på korset. (Rom.8:13) Om ni lever<br />
efter köttet kommer ni att dö. Men om ni genom Anden dödar<br />
kroppens gärningar skall ni leva. Notera att vi agerar med Andens<br />
kraft. Andens kraft finns tillgänglig för alla som handlar efter Ordet.<br />
(2 Kor.7:1) Då vi alltså har dessa löften, mina älskade, så låt<br />
oss rena oss från all besmittelse från kött och ande och i<br />
gudsfruktan fullborda vår helgelse. Jesus gjorde klart för oss att<br />
vi inte ska vänta på Hans tillkommelse för att skörda, utan att vi ska<br />
göra det arbete Han gav oss. (Joh.4:35) Säger ni inte att det<br />
ännu är fyra månader kvar till skörden? Men se, jag säger er:<br />
Lyft blicken och se hur fälten har vitnat till skörd. (36) Redan<br />
nu får den som skördar sin lön. Han samlar in frukt till evigt<br />
liv.<br />
Det är väldigt lätt för oss att bara förlita oss på världen och<br />
världens sätt att göra saker, men ökentider kommer och då kommer<br />
detta att bli omöjligt. "Den rättfärdige skall leva av tro," vilket är<br />
en radikal avvikelse från det vardagliga "kristna" livet. Vi borde lära<br />
oss att göra saker med vår tro om inte annat för att växa i kraften<br />
och upplevelsen av ett rättfärdigt liv. Du kan börja med områden<br />
som du kanske tycker inte spelar någon roll, utom det faktum att<br />
Herren vill träna oss alla till att bli kärl som bringar frälsning,<br />
254
255<br />
befrielse, helande och försörjning till oss själva och dem som tror.<br />
När vi använder vår tro lär vi oss att Gud står vid sitt Ord och vi<br />
börjar då våga lite mer. Varje framgång lägger grunden för mer<br />
framgångar så att du vet att du kan använda din tro till att befalla<br />
Guds försörjning. Den dagen kommer då din erfarenhet kommer att<br />
rädda liv, liksom den gjort för mig.<br />
Jag har delat med mig av några av mina tidiga erfarenheter,<br />
inte för att jag ska få någon ära, utan för att ära Kristus; för vi har<br />
inget som vi inte har fått ifrån Honom (1 Kor.4:7). När jag var<br />
ung i Herren bad jag Honom att ta min hand och lära mig att bli Hans<br />
lärjunge. Jag kände verkligen hur han gick med mig för att undervisa<br />
mig. Jag hade studerat tro och var ivrig att få använda min tro. Don<br />
Robertson, mannen som vittnade för mig och jag skulle iväg och åka<br />
vattenskidor.Vi startade min bil för att dra upp båten och hörde ett<br />
oljud under motorhuven. Vi öppnade huven och fann att problemet<br />
var ett trasigt lager i generatorn. Don sa: "Vad ska vi göra?" Jag sa:<br />
"Vi befaller den att laga sig, åker för att åka vattenskidor och förlitar<br />
oss på vår tro."Don instämde så vi la våra fingrar på den högljudda<br />
generatorn och befallde den att bli helad i Jesu namn. Vi slog igen<br />
huven, kopplade på båtkärran och åkte iväg mot Old River, ca en<br />
timmes bilresa bort. Nu hade det börjat mulna på och vi såg blixtar i<br />
den riktning vi skulle. Då insåg jag att det här var ytterligare en bra<br />
möjlighet att få se Guds mirakelkraft. Jag sade till Don: "Vi pekar<br />
mot de där molnen och befaller dem att flytta på sig." Vi uttalade<br />
befallningen tillsammans. När vi fortsatte köra delade molnen på sig.<br />
Genom sidofönstren kunde vi se moln på båda sidor om bilen och<br />
genom framrutan såg vi blå himmel som sträckte sig flera kilometer.<br />
Vi fröjdades i Herren!<br />
När vi nådde False River, på vägen mot Old River, var vi<br />
tvungna att sakta ner på grund av bebyggelsen. Det var då vi märkte<br />
att det inte längre kom något oljud från motorhuven. Don sa:<br />
"Stanna bilen! Det här vill jag se!" Vi öppnade huven och generatorn<br />
spann som en katt, utan något som helst oljud. Pris ske Gud, jag<br />
behövde aldrig byta den där generatorn! Vi var tvungna att svänga<br />
vänster, mot molnen, för att fortsätta mot Old River. Vi upprepade<br />
vår befallning och molnen delade sig vinkelrätt, vilket uteslöt att<br />
naturliga vindar kunde vara orsaken. Gud ville visa oss något. Vi fick<br />
en vacker och solig dag för att åka vattenskidor, men vi kunde se<br />
moln i nästan alla riktningar. En del tror att det är oviktigt för vår<br />
Allsmäktige Gud om vi får en vacker dag för vattenskidåkning eller<br />
inte. Men det är viktigt för Honom eftersom det ger oss både träning<br />
och erfarenhet. Och Han vill också att vi ska ha kul ibland.<br />
255
256<br />
En gång när jag skulle hämta min dotter Deborah från kyrkans<br />
lekskola så dog min bil tre kvarter från skolan. Jag försökte starta<br />
bilen igen tills batteriet var helt dött. Eftersom jag inte ville vara sen<br />
började jag gå. Himlen var mörk av svarta moln och plötsligt började<br />
det regna kraftigt. En röst i mitt huvud sa: "Varför befaller du inte<br />
det där regnet att sluta?" Jag lyfte min hand och svängde runt<br />
horisontellt med handen mot de där molnen och sa: "SLUTA, i Jesu<br />
namn." Regnet slutade som om jag tagit en kniv och skurit av det<br />
tvärs himlen. Uppmuntrad hämtade jag Deborah och berättade<br />
historien för henne när vi gick till bilen. Jag sa: "Om Gud kan få<br />
regnet att sluta kan Han också starta vår bil. När vi kommer fram ska<br />
vi lägga våra händer på instrumentbrädan och befalla bilen att starta<br />
i Jesu namn." Vi satte oss i bilen, lade händerna på instrumentbrädan<br />
och sa: "STARTA, i Jesu namn." Jag vred på nyckeln och höll kvar<br />
den. Batteriet hade hunnit återhämta sig lite så startmotorn spann på<br />
ganska bra, men ju längre jag höll kvar nyckeln desto svagare blev<br />
startmotorn. Slutligen stannade den helt, men jag höll fortfarande<br />
kvar nyckeln. Ett ögonblick efter att startmotorn stannat (pga att<br />
batteriet var helt dött) och jag fortfarande höll kvar nyckeln, så<br />
startade bilen som om den hade haft två batterier. Jag vet att Herren<br />
lät det ske på det sättet så att jag skulle veta att det var Han. När<br />
jag ser tillbaka och tänker på hur "uppumpad" jag kände mig av att<br />
Herren stoppat regnet är jag förvånad att inte varenda bil i staden<br />
startade när vi sade "STARTA". Pris ske Gud! Han håller oss i handen<br />
och uppmuntrar oss under vägen.<br />
Jag hoppas det här har varit en välsignelse för dig. Gå med Gud.<br />
256
http://www.trobibeln.com<br />
257<br />
257