av Mattias Brunn efter Johan Hiltons reportagebok - Riksteatern
av Mattias Brunn efter Johan Hiltons reportagebok - Riksteatern av Mattias Brunn efter Johan Hiltons reportagebok - Riksteatern
av Mattias Brunn efter Johan Hiltons reportagebok Version 4 (Ej slutgiltig version)
- Page 2 and 3: Roller Aktör 1 Aktör 2 Aktör 3 A
- Page 4 and 5: Aktör 4: I Laramie är männen mä
- Page 6 and 7: © Mattias Brunn Detta verk är sky
- Page 8 and 9: Russel Henderson: Vet inte. Flint W
- Page 10 and 11: Aktör 1: Kan inte tänka klart. Ak
- Page 12 and 13: Aktör 2: Berättar hur han slagit
- Page 14 and 15: Aktör 4: Han och flickvännen, Kri
- Page 16 and 17: de svarta läderskorna som jag vill
- Page 18 and 19: (Ljusförändring, ny stämning, n
- Page 20 and 21: son blev mördad borde hon ha fröj
- Page 22 and 23: Aktör 1: I 21 dagar har rättegån
- Page 24 and 25: fick jag aldrig den ge-och-ta relat
- Page 26 and 27: © Mattias Brunn Detta verk är sky
- Page 28 and 29: © Mattias Brunn Detta verk är sky
- Page 30 and 31: Aktör 1: Vid det senaste tillfäll
- Page 32 and 33: © Mattias Brunn Detta verk är sky
- Page 34 and 35: © Mattias Brunn Detta verk är sky
- Page 36 and 37: Theo: En bögjävel! Pyret: Herregu
- Page 38 and 39: Aktör 3: I senare förhör hävdar
- Page 40 and 41: Theo: Henke! Aktör 4: Det är någ
- Page 42 and 43: © Mattias Brunn Detta verk är sky
- Page 44 and 45: Pyret: (till publiken) Så lägger
- Page 46 and 47: Aktör 2: Den tolfte april förhör
- Page 48 and 49: Aktör 4: Henke och Theo är bröde
- Page 50 and 51: Aktör 4: Inte vara manlig nog… D
<strong>av</strong> <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
<strong>efter</strong><br />
<strong>Johan</strong> <strong>Hiltons</strong> <strong>reportagebok</strong><br />
Version 4 (Ej slutgiltig version)
Roller<br />
Aktör 1<br />
Aktör 2<br />
Aktör 3<br />
Aktör 4<br />
Laramie:<br />
Flint Waters, Russel Henderson, Aaron McKinney,<br />
D<strong>av</strong>id O ´Malley, Kristen Price, Chasity Pasley,<br />
Romaine Patterson, Fred Phelps, Rulon Stacey,<br />
Dennis Shepard, Domaren,<br />
Katrineholm:<br />
Hasse Aro, Per Olov Frisk, Leif G W Persson, Theo Bomben,<br />
Förhörsledaren, Henke, Pyret, Kerstin Stråhle, Lisa Karlqvist,<br />
Åklagaren<br />
Göteborg:<br />
Nemesis, Tom, Obducenten, Harry,<br />
Förhörsledaren, Zita,<br />
Rollerna fördelas fritt mellan Aktör 1, 2, 3, 4.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
2
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 1<br />
(Aktör 1, 2, 3, 4 står på scenen, hälsar publiken välkommen. De är identiskt klädda,<br />
baskläder, statuslöst. När publikljuset går ner vänder De sig i fyra olika riktningar mot<br />
publiken, adresserar den.)<br />
Aktör 1:<br />
Välkomna till Laramie, Wyoming, USA.<br />
Aktör 2:<br />
Välkomna till Katrineholm, Sörmland, Sverige.<br />
Aktör 3:<br />
Välkomna till Göteborg, Västra Götaland, Sverige.<br />
Aktör 4:<br />
Hjärtligt välkomna.<br />
Aktör 1:<br />
Laramie - en stad som med stor sannolikhet kan vara just den stad med flest ekorrar<br />
i hela USA.<br />
Aktör 2:<br />
Katrineholm. Här puffar vattenspridarna, här kan folket gå på Köpmangatan och<br />
uträtta ärenden, träffas på Stadshotellet eller varför inte träna på AVA-huset?<br />
Aktör 3:<br />
Göteborg - de goa gubbarnas hemstad. Här sjunger vi skärgårdsvisor, här är vinden<br />
salt, här är alla härliga och snackar med varandra på spårvagnen.<br />
Aktör 4:<br />
Välkomna.<br />
Aktör 1:<br />
I Laramie klampar cowboysarna trottoaren fram och låter klonk, klonk, klonk.<br />
Aktör 4:<br />
I Laramie är männen män.<br />
Aktör 1:<br />
(Rättar)<br />
Fast dom trippar fram i högklackade boots.<br />
3
Aktör 4:<br />
I Laramie är männen män, lever <strong>efter</strong> ”live and let live”-mentaliteten.<br />
Aktör 1:<br />
(Förklarande)<br />
En mentalitet som innebär att man inte lägger sig i varandras liv.<br />
Aktör 4:<br />
(Till publiken men även riktat till Aktör 1)<br />
Du sköter ditt, så sköter jag mitt.<br />
Aktör 2:<br />
Katrineholm. I Nils Holgersson kallar Selma Lagerlöf staden för ”Den sköna<br />
Lustgården”.<br />
Aktör 4:<br />
En arbetarstad där socialdemokraterna haft makten i över 80 år, på pappret en <strong>av</strong><br />
solidaritetens, jämlikhetens och broderskapets högborgar i Sverige.<br />
Aktör 3:<br />
Välkomna till Göteborg! Älven. Varvet. Liseberg! Här i Göteborg lever bögar och flator<br />
farligast i Sverige.<br />
Aktör 2:<br />
Natten mellan den sjätte och sjunde april 2002 följer den förståndshandikappade<br />
<strong>Johan</strong> Petterson med Theo Svensson från Statt i Katrineholm. Istället för kärlek får<br />
<strong>Johan</strong> sex knivhugg i bröstet <strong>av</strong> Theo, som sedan skär halsen <strong>av</strong> honom. Två<br />
gånger. När <strong>Johan</strong> är död ringer Theo sin bror Henke, som hjälper honom att lirka<br />
upp ett brunnslock och stoppar ner liket där. Någon <strong>av</strong> bröderna torkar bort blodet på<br />
marken med en borste. I den brunnen ligger <strong>Johan</strong>s kropp i 13 dagar. Mitt i centrala<br />
Katrineholm.<br />
Aktör 3:<br />
Den 22 juli 1997, när morgonen gryr över ett sömnigt Göteborg, dör Josef Ben<br />
Meddour vid vattentornet på Rambergets sluttning. Han har just blivit torterat <strong>av</strong> två<br />
unga killar – Nemesis och Tom – med elpistol. När han försökte fly och springa ifrån<br />
dom sköt Nemesis Josef i ryggen, som föll över muren i slutet <strong>av</strong> sluttningen och<br />
hamnade i gräset. Där<strong>efter</strong> siktar Nemesis eller Tom en gång till, skjuter och splittrar<br />
Josefs skalle med ett skott. Nemesis – som en gång hette Edward – bär samma<br />
namn som hämndgudinnan i grekisk mytologi. Han vänder sig till Tom och säger:<br />
Aktör 4:<br />
”Såg Du att han pissade på sig när vi höll elpistolen mot hans hals?”<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
4
Aktör 1:<br />
Den 6 oktober 1998 gick universitetsstudenten Matthew Shepard ut för att ta sig ett<br />
glas i Laramie. Nästan ett dygn senare hittas hans livlösa kropp på prärien en bit<br />
utanför staden. Han ligger vid foten <strong>av</strong> ett staket, hans armar famnar kring en<br />
staketstolpe, händerna fastbundna med ett nylonsnöre. Hans huvud är sönderslaget,<br />
hans ansikte smutsigt. Fem dagar senare <strong>av</strong>lider Matthew på ett sjukhus. Då sitter 4<br />
personer anhållna – Aaron Mckinney och Russel Henderson för mord, deras<br />
flickvänner - Kristen Price och Chasity Pasley - för grovt skyddande <strong>av</strong> brottsling,<br />
<strong>efter</strong>som de hjälpt till att röja undan bevisen. Ingen <strong>av</strong> de anhållna är äldre än 22 år.<br />
När Matthew Shepard drar sitt sista andetag är Laramie belägrat. Ett stort uppbåd<br />
journalister och fotografer är redo att kabla ut nyheten över nationen: Matthew blev<br />
mördad för att han var homosexuell. Aaron och Russel kände sig kränkta för att han<br />
försökte ragga upp dem, och straffade honom med att slå honom i huvudet med en<br />
pistolkolv. 18 gånger. Han behövde lära sig en läxa.<br />
Aktör 2:<br />
Välkomna till Katrineholm.<br />
Aktör 3:<br />
Välkomna till Göteborg.<br />
Aktör 4:<br />
Välkomna till Laramie, Wyoming, USA. Vi börjar här.<br />
(Musik. King of the road/Rufus Wainwright. Ljudet <strong>av</strong> en vinande prärievind.)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
5
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Laramie<br />
(Förändring <strong>av</strong> scenljus, varm ton, ny miljö. På väggen projiceras ”Laramie” fade in<br />
och ut.)<br />
Bild 2<br />
Romaine Patterson:<br />
Hej. Jag är den enda som uttalar mig som kände Matthew Shepard. Eller, ja, förlåt,<br />
jag heter Romaine. Romaine Patterson. Hej. (Paus) Folk brukar kritisera mig för att<br />
jag gjort karriär på Matthew, att mitt radioprogram är populärt på grund <strong>av</strong> honom, att<br />
alla föreläsningar jag håller är på hans bekostnad. Och… tja, det stämmer väl. Jag<br />
hade inte varit där jag är idag om jag inte utnyttjat situationen. (Paus) Det är så<br />
konstigt. När jag var mitt uppe i det och på nära håll såg vad som hände med<br />
Laramie så hatade jag det <strong>av</strong> hela mitt hjärta. Men nu är jag själv en del <strong>av</strong> det.<br />
(Paus. Musiken tonas ut) Hursomhelst var klockan omkring halv 1 på mordnatten när<br />
polisen i Laramie fick ett telefontips: Fyra killar hade drabbat samman i ett bråk inne i<br />
centrum. Konstapel Flint Waters befann sig i närheten.<br />
(Ljusförändring, kall miljö, natt. Poliskonstapel i uniform in)<br />
Flint Waters:<br />
(Till publiken)<br />
Jag kommer fram till korsningen där borta och ser hur två killar hoppar in i en svart<br />
Ford. De är skärrade, den ene <strong>av</strong> killarna slänger något i baksätet, jag ser inte vad<br />
det är. Så jag sätter på blåljusen, och då får killarna panik, hoppar ur bilen, börjar<br />
springa åt varsitt håll. Först då ser jag att är alldeles blodiga.<br />
Även jag hoppar ur bilen, springer <strong>efter</strong> den ene <strong>av</strong> dem, den snaggade, hinner i<br />
kapp. Han är blodig och sönderslagen i ansiktet. Så ber jag honom uppge sitt namn.<br />
Russel Henderson:<br />
(Klädd i baggy, slitna kläder. Till publiken)<br />
Russell Henderson.<br />
Flint Waters:<br />
(Till Russel)<br />
Vad är det som har hänt?<br />
Russel Henderson:<br />
(Till Flint)<br />
Jag vet inte. Vi blev påhoppade, var på väg till en fest, såg två blattar som skar<br />
sönder däcken på en massa parkerade bilar. Vi bestämde oss för att säga till, säga<br />
6
typ att så gör man inte, men då fick vi stryk för det! Fatta?<br />
Flint Waters:<br />
Okej.<br />
Russell Henderson:<br />
Vi skulle ju bara på fest.<br />
Flint Waters:<br />
Och vart tog den andra killen vägen? Han som sprang åt andra hållet?<br />
Russel Henderson:<br />
Jag vet inte.<br />
Flint Waters:<br />
(Till publiken)<br />
Så går vi tillbaka till den svarta Forden och polisbilen. Kallar på ambulans.<br />
Killen blöder kraftigt, verkar väldigt skakig, nervös. Ambulansen kommer och när den<br />
kör iväg upptäcker jag ett pistolhölster på marken. Tar upp det, blir misstänksam och<br />
går fram till den svarta Forden. På instrumentbrädan ligger ett kreditkort. I framsätet<br />
en svart lädersko som ser dyr ut. I baksätet en blodig pistol och en svart Bossjacka<br />
med vita stjärnor på ärmarna. Bilen var registrerad på en Mr McKinney. Så jag<br />
bestämmer mig för att snacka mer med den där killen, drar följer ambulansen till<br />
sjukhuset.<br />
Russel Henderson:<br />
(I bandage)<br />
Jag vet inte vad som hände.<br />
Flint Waters:<br />
Nej, du har sagt det. Du, det ligger en pistol i baksätet, men du vet inte vems den är?<br />
Russel:<br />
Just det.<br />
Flint Waters:<br />
Hur hamnade den där?<br />
Russel Henderson:<br />
Ingen aning.<br />
Flint Waters:<br />
Nehä. Vet Du vems blod som är på den?<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
7
Russel Henderson:<br />
Vet inte.<br />
Flint Waters:<br />
Vem satt med dig i bilen?<br />
Russel Henderson:<br />
Ingen.<br />
Flint Waters:<br />
Det gjorde det visst. Hette han kanske…McKinney? (Paus) Bilen är registrerad på en<br />
McKinney. (Paus) Du grabben, nu börjar jag bli irriterad. Vi har dragit historien om<br />
och om igen, kommer ingenvart. (Paus. Russel säger ingenting.) Okej. Vi säger så.<br />
Du kan åka hem. (Russel reser sig för att gå) Du, Russel. Om vi hittar en person med<br />
en kula i sig i natt, så…<br />
Russel Henderson:<br />
Ingen fara. Det gör ni inte. Ni kommer inte att hitta någon med en kula i sig.<br />
(Går)<br />
Flint Waters:<br />
(Till publiken)<br />
Och så minns jag att han… att han flinade. Men jag släpper honom, han verkade helt<br />
borta, tänkte att vi hade fullt upp ändå hela natten med det här. Det slog mig liksom<br />
aldrig att det kunde finnas mer, ytterligare en part, att det fanns ännu en historia som<br />
inte handlade om just den här sammandrabbningen, att det här var överfall nummer<br />
två den kvällen. Så jag… lät honom gå och återvänder till korsningen, ringer <strong>efter</strong> två<br />
kollegor. Vi går runt bilen och fotar genom fönstret. På kreditkortet står det Matthew<br />
Shepard. (Starkt, vitt blixtljus) Skon. (Starkt, vitt blixtljus) Pistolen och jackan. (Starkt,<br />
vitt blixtljus) Noterar att det är blod på ratten och förardörren. (Starkt, vitt blixtljus.)<br />
Gräs och lera på taket. (Starkt, vitt blixtljus.)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
8
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 3<br />
(Ljusförändring, Chasity Pasley, Russels flickvän, kommer in. Hon är klädd i ganska<br />
slitna, billiga kläder)<br />
Chasity Pasley:<br />
Jag hämtade Russel på sjukhuset, <strong>efter</strong> han blivit förhörd.<br />
Aktör 3:<br />
(Till publiken)<br />
Russels flickvän.<br />
Aktör 1:<br />
Chasity Pasley.<br />
Aktör 3:<br />
21 år, precis som han. De bor tillsammans i Russels husvagn några kilometer söder<br />
om Laramie.<br />
Aktör 1:<br />
Dit brukar alla komma för att hänga, spela kort, dricka öl <strong>efter</strong> Russels jobb på<br />
takläggarfirman – där även Aaron jobbar.<br />
Chasity Pasley:<br />
Som jag sa, jag hämtar Russel på sjukhuset, <strong>efter</strong> han blivit förhörd angående<br />
slagsmålet med blattarna. Russel hade åkt på knytnävslag, Aaron hade börjat slå en<br />
<strong>av</strong> killarna, fick då ett slagträ hårt i huvudet, och sen drog de andra killarna därifrån.<br />
Vi tar oss till Aaron och Kristens lägenhet sent på natten. Aaron hade kommit hem<br />
någon timme <strong>efter</strong> bråket, vi är tvungna att skrika för att han ska höra, blattarna hade<br />
slagit honom så jävla hårt att han inte hör någonting. Han är helt virrig, spyr och tjurar<br />
och ber Kristen om ursäkt för att han sabbat deras liv. Hon skiter i vilket, hon har tagit<br />
Matthews Shepards plånbok som Aaron hade med sig, röstsedeln och körkortet och<br />
lägger det i deras son Camerons använda blöja och slänger det. (Paus) Vi<br />
bestämmer oss för att samordna våra historier, säger att jag och Kristen kollat på<br />
video hela kvällen. Russell och Aaron föreslår att de skall ha varit på Fireside Bar<br />
utan oss. Aaron skulle lagt nyckelknippan till bilen <strong>av</strong> misstag på bardisken, och så<br />
snodde någon nycklarna och så var de borta ett tag, men så hittade han dem på<br />
bardisken igen och så tänkte han: shit, någon måste använt bilen, men att det inte<br />
var nån fara <strong>efter</strong>som nycklarna ändå var tillbaka. Typ så. Sedan åkte Aaron och<br />
Russell och hamnade i bråk med dom där blattarna. Så har det gått till. Vi bestämmer<br />
oss för att inte ens nämna Matthew.<br />
Aktör 3:<br />
Aaron är förvirrad.<br />
9
Aktör 1:<br />
Kan inte tänka klart.<br />
Aktör 3:<br />
Har fruktansvärt ont i huvudet och han hör ju ingenting!<br />
Aktör 1:<br />
Mindre än ett dygn senare ska han bli inlagd på sjukhus och för polisen relativt<br />
omgående bekänna stora delar <strong>av</strong> vad som egentligen hände den där natten. Men nu<br />
– när alla sitter samlade i lägenheten - tror han fortfarande att han ska klara sig och<br />
försöker bara koncentrera sig på vad de andra säger, memorera det.<br />
Chasity Pasley:<br />
Bevisen måste röjas undan. Forden är beslagtagen <strong>av</strong> polisen, pistolen har hittats.<br />
Russells och Aarons kläder är fulla med blod, de måste bort fort som fan. Långt bort,<br />
vi kommer överens om att vi sticker till Cheyenne. Dit tänker polisen inte på att åka,<br />
det ligger ju en hel timme härifrån. Vi kastar ner kläderna i en påse, och när Russel<br />
ger mig sina jeans så… så hajar jag till. (Paus) Vet inte om jag först då fattar hur<br />
allvarligt det är. Det är fullt med… små, små slamsor <strong>av</strong> kött som hade skvätt upp på<br />
jeansen…men jag bara…stuvar ner dom ändå. (Paus) Jag får inte slänga Russels<br />
sneakers, även fast dom också är typ helt indränkta med blod. Han tjatar om att dom<br />
är typ nya, svindyra och så. Han vill lägga dom någon annanstans, tänker att han<br />
kanske kan tvätta rent dom. (Paus) Det finns ett skjul på morsans tomt! Vi lägger<br />
dom där, ingen kommer leta där!<br />
Aktör 3:<br />
Smärtan är nästan olidlig för Aaron, det blöder ur hans ena öra. Han måste vila, få<br />
sova, så han följer inte med. Han kommer snart att läggas in på sjukhus. De andra -<br />
Russell, Chasity och Kristen - sätter sig i bilen och kör till Cheyenne. Där slänger de<br />
påsen med kläderna i en container.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
10
(Ljusförändring. Dag.)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 4<br />
Aktör 2:<br />
Solen går upp över Laramie dagen <strong>efter</strong>. Polischef D<strong>av</strong>id O´Malley får ett brådskande<br />
samtal. En man har hittats svårt misshandlad på prärien, så illa tilltygad att man<br />
trodde det var en fågelskrämma. Mannen har förts till sjukhus, är troligen identifierad.<br />
Man vet antagligen också vilka förövarna är, en som ligger inlagd för skallskador på<br />
sjukhuset, och en som sitter i en husvagn utanför stan.<br />
D<strong>av</strong>id O ´Malley:<br />
(Polischef. Klädd i jeans, jacka, cowboyhatt. Till publiken)<br />
Jag fattar inte först varför dom ringer mig, det där borde ju vara ett rutinärende? Jag<br />
vet ingenting om Mathew Shepard, om all uppståndelse som ska komma, visste inte<br />
heller att det här fallet ska komma att förändra mitt liv. (Paus) Tidigare har jag inte<br />
haft särskilt höga tankar om homosexuella, du vet, tänkte att dom fick sköta sitt så<br />
skötte jag mitt.<br />
Aktör 2:<br />
(Till O ´Malley.)<br />
Live and let live.<br />
D<strong>av</strong>id O ´Malley:<br />
Precis. Tänker att alla brott är väl egentligen hatbrott. (Paus) Men när jag ser hans<br />
misshandlade kropp så… det är det vidrigaste jag har sett. Jag tror att det var där jag<br />
började förändras.<br />
Aktör 4:<br />
Det är märkligt, men ett tag ligger faktiskt offer och förövare bara några meter ifrån<br />
varandra på sjukhuset. Matthew i ett eget rum i ena änden <strong>av</strong> korridoren, Aaron<br />
McKinney i den andra.<br />
Aktör 3:<br />
När Aaron förhördes den andra gången överger han sin taffliga berättelse om de<br />
stulna bilnycklarna och medger att det var han och Russel Henderson som band fast<br />
och misshandlade Matthew Shepard därute på prärien.<br />
Aktör 2:<br />
Aaron är trött och allvarlig. Men under förhören spelar han ändå tuff.<br />
Aktör 3:<br />
Kallar Matthew Shepard för fikus.<br />
11
Aktör 2:<br />
Berättar hur han slagit honom på käften och i huvudet med pistolen. Han är ärlig.<br />
Aktör 4:<br />
Det är kört för Aaron. Direkt när han skrivs ut från sjukhuset förs han till häktet.<br />
Aktör 2:<br />
Cirka ett dygn senare anländer Matthews föräldrar – Judy och Dennis Shepard – till<br />
sjukhuset. De är förtvivlade, utmattade, har rest över halva världen, från<br />
Saudiarabien där Dennis arbetar, <strong>efter</strong> att de fått besked om överfallet. De känner till<br />
förutsättningarna – Matthew kommer inte att överleva. Men de hinner fram, han lever<br />
när de kommer, föräldrarna hinner ta farväl <strong>av</strong> sin son, kyssa hans panna när den<br />
fortfarande är varm.<br />
Aktör 4:<br />
Tillsammans vakar de vid hans sida, försöker få ro från journalister som hela tiden vill<br />
intervjua dem. Amerikansk media har nu nappat på nyheten, den har kablats ut över<br />
hela landet. Att Matthew blev misshandlad för sin läggning är stort. Väldigt stort.<br />
Sjukhuset kan inte ta emot alla kondoleanser, blir tvungna att inrätta en särskild sida<br />
för Matthew på nätet. Allmänhetens intresse för fallet är enormt. De första dagarna<br />
får sidan 815 000 träffar.<br />
Aktör 2:<br />
Men det är inget som föräldrarna kan eller vill bry sig om just då. De skriver ett<br />
pressmeddelande och ber om att få vara ifred med sin son, <strong>efter</strong>som de nu måste ta<br />
det svåraste beslut de någonsin fattat: skall Matthews respirator stängas <strong>av</strong>?<br />
D<strong>av</strong>id O ´Malley:<br />
Pressen ville ha mer detaljer om vad som hänt den där natten, men det var inget vi<br />
gick ut med innan den tekniska bevisningen var färdig. Men för oss var allt väldigt<br />
tydligt.<br />
(Ljusförändring)<br />
Aktör 4:<br />
Matthew Shepard, en 21-årig student vid University of Wyoming, bestämmer sig<br />
tisdagen den sjätte oktober att gå ut och ta ett glas. På väg från skolan möter han sin<br />
lärare i Tyska, som uppmanar honom att komma på föreläsningarna, han hade<br />
tydligen slarvat.<br />
D<strong>av</strong>id O ´Malley:<br />
I vilket fall – läraren ser Matthew ta på sig sin svarta Bossjacka och säger att han<br />
skall plugga med några vänner på ett kafé. Men…det gör han inte. Av någon<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
12
anledning bestämmer han sig för att ta en öl på Fireside Bar and Lounge. Han hade<br />
tydligen tjatat på kompisar, men tröttnade väl och gick ensam dit.<br />
Aktör 4:<br />
Fireside - ett ställe som onekligen sett bättre dagar, men fortfarande drar en del folk,<br />
mest studenter och de vanliga fyllskallarna till stamgäster. Ingen stressar på Fireside.<br />
Där är alla polare med varandra.<br />
Aktör 2:<br />
(Sticker in huvudet)<br />
Som i Göteborg!<br />
(Ut)<br />
D<strong>av</strong>id O ´Malley:<br />
Matthew satte sig vid bardisken, hängde <strong>av</strong> sig jackan och snackar med bartendern.<br />
Enligt honom är Shepard en idealisk gäst. Artig. Generös med dricks. Sofistikerad, på<br />
ett sätt som ytterst få <strong>av</strong> Firesides andra gäster är.<br />
Aktör 4:<br />
Matthew sitter kvar vid baren i någon halvtimme, klockan närmar sig halv tolv. Det<br />
droppar in mer folk, mest studenter. Men också två grabbar i tjugoårsåldern som ser<br />
lite luggslitna ut.<br />
D<strong>av</strong>id O´Malley:<br />
Aaron McKinney och Russell Henderson.<br />
Aktör 4:<br />
Den som kommer in först är Aaron - nästan lika kort som Matthew, utstående öron,<br />
vemodiga ögon och en frisyr som får huvudet att framstå som oproportionerligt stort.<br />
D<strong>av</strong>id O ´Malley:<br />
Russel går bakom, han är snaggad, något längre än Aaron, bra mycket snyggare,<br />
smal, lufsig gång.<br />
Aktör 4:<br />
De är vänner sen high school, jobbar nu ihop, inget fett <strong>av</strong>lönat jobb. Aaron har ett<br />
gediget rykte som langare.<br />
D<strong>av</strong>id O ´Malley:<br />
Vi på polisen var väl medvetna om vem han var: en bråkig typ. Åkt fast för olika<br />
småförseelser ända sen tonåren. Respekterad har han dock aldrig riktigt varit <strong>av</strong><br />
någon, många kallar honom löjlig.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
13
Aktör 4:<br />
Han och flickvännen, Kristen Price har fyra månader gamla sonen Cameron att tänka<br />
på. Aaron försöker göra rätt för sig, men lägenheten familjen bor i kostar en hel del.<br />
Senaste lönen, som kom för mindre än en vecka sedan har redan gått åt.<br />
D<strong>av</strong>id O´Malley:<br />
Russell - den lugnare <strong>av</strong> de två. Lite stökig ibland, gör sig tuffare än han är, men är<br />
på det hela taget en ganska tillbakalutad kille.<br />
D<strong>av</strong>id O´Malley:<br />
Russell och Aaron har bestämt sig för att festa hela natten, beställer in en kanna öl<br />
och går in i biljardrummet, där Matthew nu står och spelar för sig själv. Ingen såg in i<br />
det rummet, inga vittnen såg om de redan där tar kontakt.<br />
Aktör 4:<br />
Kanske är Matthew full och kärlekskrank, kanske är han bara sällskapssjuk,<br />
hursomhelst, han lämnar biljardrummet och går fram till en ensam kille vid ett bord.<br />
Sitter där, det är inte mycket till samtal tydligen, men Matthew är <strong>av</strong> allt att döma på<br />
gott humör och pratar på.<br />
D<strong>av</strong>id O´Malley:<br />
Det har kommit in ännu mer folk nu. Aaron och Russel står vid biljardborden, håller<br />
sig för sig själva, snackar om något. Matthew vid bordet med den andra gästen.<br />
Aktör 4:<br />
Vad som sedan händer är mycket osäkert, det beror helt enkelt på vilken historia<br />
man väljer att tro på. Aarons flickvän Kristen säger att Russell och Aaron tittat ut den<br />
kortvuxne och späde Matthew Shepard under kvällen och bestämt sig för att råna<br />
honom. De har på ett eller annat sätt förstått att han är homosexuell.<br />
D<strong>av</strong>id O´Malley:<br />
Där bestämmer de sig - hävdar Kristen - för att spela homosexuella och på<br />
så sätt locka med sig Matthew i bilen. Sedan är planen att sno hans plånbok,<br />
ta hans hemadress och göra inbrott i hans lägenhet.<br />
Aaron McKinney:<br />
(In. Klädd ungefär som Russel, något mer sliten)<br />
Jo, vi misstänkte kanske att han var fikus, På sättet han betedde sig och så.<br />
D<strong>av</strong>id O´Malley:<br />
(Till Aaron)<br />
Hur då? Var han feminin?<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
14
Aaron McKinney:<br />
Ja, verkligen. Verkligen feminin.<br />
Aktör 4:<br />
Ändå medger vare sig Aaron eller Russel i senare förhör att de valde ut Matthew för<br />
att han var bög. I stället hävdar de att de fick idén <strong>efter</strong> att ha snackat en kort stund<br />
med honom och fattat att han skulle bli ett lätt offer <strong>efter</strong>som han både var full och<br />
klen. Enligt gästen som Matthew pratar med, är det Russel som – väldigt full –<br />
kommer fram till Matthew och får med honom till baren.<br />
D<strong>av</strong>id O´Malley:<br />
Klockan är omkring midnatt när Matthew lämnar Fireside tillsammans med Russell<br />
och Aaron, drar på sig Bossjackan och slår följe med killarna till deras bil.<br />
Aaron Mckinney:<br />
Någonstans i närheten <strong>av</strong> snabbköpet borde han väl börjat fatta att vi inte tänkte köra<br />
honom hem, som vi lovat. Han sa vilken gata han bodde på, men den drog vi ju bara<br />
förbi.<br />
D<strong>av</strong>id O´Malley:<br />
Nu får Matthew sina första två knytnävsslag i ansiktet. Han ger dem genast sitt<br />
armbandsur, plånboken med kreditkort, ID-kort och de 20 dollar plånboken innehåller,<br />
säger att han har ytterligare 150 dollar hemma, de får allt, bara de inte gör honom<br />
illa.<br />
Aaron McKinney:<br />
Jag klippte till honom ganska ordentligt. Han blev helt hysterisk. Bad mig att låta<br />
honom vara, började klänga och skrika, försökte krama mig och sånt. Och jag bara,<br />
blev helt… Alltså, han försökte tafsa på mig där i början, när vi körde från Fireside.<br />
Tog mig mellan benen, slickade mig i örat och sånt, typ trodde att vi skulle ha sex.<br />
Jag vet inte vad det var han försökte med, men han fick fett med stryk för det. Vi ville<br />
bara lära honom en läxa, han stötte ju för fan på oss, han skulle bara fatta att man<br />
inte stöter på heterosexuella.<br />
D<strong>av</strong>id O´Malley:<br />
Efter knytnävsslagen tar Aaron fram sin revolver. Den är två kilo tung, bara kolven är<br />
över tio centimeter. Han slår den i huvudet på Matthew.<br />
Aaron McKinney:<br />
Han försökte försvara sig. Några små svingar, sparkade mig i bröstet. Sedan föll han<br />
tillbaka mot sätet. Det var det enda han kunde göra <strong>efter</strong> att jag nitat honom ett par<br />
gånger till. Sen svängde vi in på prärieområdet, körde upp på den där skumpiga<br />
grusvägen, stannade där uppe… Det var kolsvart ute, och svinkallt, man såg Laramie<br />
långt där borta. Sen släpade vi ut honom ur bilen, krängde <strong>av</strong> honom Bossjackan och<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
15
de svarta läderskorna som jag ville ha.<br />
Aktör 4:<br />
(Rakt ut till publiken)<br />
Slå mig inte, ber Matthew.<br />
D<strong>av</strong>id O´Malley:<br />
För den vädjan får han stryk. I ansiktet. Russell håller fast, Aaron knytnävsnitar.<br />
Han slår och håller en pistol i handen, ber Russell att hämta tvättlinan <strong>av</strong> nylon.<br />
Där<strong>efter</strong> surrar Aaron fast den blödande Matthew vid ett staket <strong>av</strong> tjocka träpålar.<br />
Aktör 4:<br />
Snälla, gör mig inte illa, döda mig inte.<br />
Aaron McKinney:<br />
Vad står det på nummerplåten? (Skriker) PÅ BILEN! Vad står det?<br />
Aktör 4:<br />
5-T-665-AD, läser Matthew<br />
D<strong>av</strong>id O´Malley:<br />
Aaron höjer näven. Klipper till.<br />
Aaron McKinney:<br />
Vad står det på nummerplåten?<br />
Aktör 4:<br />
5-T-665-AD<br />
D<strong>av</strong>id O´Malley:<br />
Aaron slår honom i huvudet med den tunga pistolen. Mot bakhuvud, tinning, hjässa,<br />
ansikte.<br />
Aaron McKinney:<br />
Sex gånger.<br />
D<strong>av</strong>id O´Malley:<br />
18 gånger enligt obducenten. Russell säger sig först ha stått där och skrattat, sen<br />
freakat ut och blivit skiträdd. Han ska ha gripit in, sagt att det får räcka nu <strong>efter</strong>som<br />
Matthew slutat ge ifrån sig ljud för länge sedan. Men Aaron verkar uppfylld <strong>av</strong> det han<br />
gör och sopar tydligen till Russell med pistolen så att hans överläpp spricker. I tio<br />
minuter håller misshandeln på.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
16
Aaron McKinney:<br />
Men det kändes som en evighet.<br />
Aktör 4:<br />
Som <strong>av</strong>slutning får Matthew ett par rejäla sparkar i skrevet. Aaron är andfådd nu.<br />
Och nedsölad. Det har stänkt ordentligt om Matthew.<br />
D<strong>av</strong>id O´Malley:<br />
Upp till tio meter, visar det sig när vi genomsöker platsen. Bakhuvudet och högra<br />
sidan <strong>av</strong> skallen har blivit så illa tilltygade att halva huvudet är intryckt. Till och med<br />
Aaron måste ha fattat att Matthew inte skulle klarat sig länge till, så han sliter med sig<br />
Bossjackan och skorna, slänger armbandsuret och id-kortet i gräset, de sätter sig i<br />
bilen och drar därifrån.<br />
Aktör 4:<br />
Matthew kippar fortfarande, mycket svagt, det låter kluckande, lungorna är fulla <strong>av</strong><br />
vätska.<br />
D<strong>av</strong>id O´Malley:<br />
Så…så gick det alltså till. Sen satt Matthew bunden där, i 18 timmar, livlös, innan han<br />
hittades. Polis kom till platsen och… Ja. Sen transporterades han som sagt till<br />
sjukhuset i Fort Collins. Hans föräldrar kommer och de… Ja. Matthews kropp orkar<br />
inte kämpa längre. Blodtrycket faller dramatiskt och klockan 00:53 natten till tisdagen<br />
dödförklaras han. Den där…bilden <strong>av</strong> Matthew i sjukhussängen. Har man sett något<br />
sådant aktar man sig för att dra förhastade slutsatser kring hatbrott. Men det förstår<br />
inte politikerna, inte som vi som befann oss i Laramie, mitt i stormens öga när den<br />
verkliga cirkusen drog igång.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
17
(Ljusförändring, ny stämning, något dovare.)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 5<br />
Aktör 4:<br />
Klockan fyra på morgonen kallar Matthews läkare till en ny presskonferens. Han läser<br />
den text som han och Matthews föräldrar skrivit <strong>efter</strong> Matthews död.<br />
”Matthew Shepard föddes för tidigt och lämnade även världen för tidigt.” (Paus) Mitt i<br />
läsningen börjar han att gråta. (Paus) ”Gå hem, ge era barn en kram och låt inte en<br />
dag passera utan att ni berättar för dem hur mycket ni älskar dem.” (Paus)<br />
Efter uttalandet började folk skicka mail och brev till sjukhuset. De flesta var väldigt<br />
rara. Men i ett stod det att ”gråter du som en bäbis för alla dina patienter eller bara för<br />
bögarna?”<br />
Romaine Patterson:<br />
(Välklädd, närmare de trettio.)<br />
Hej – jag heter Romaine Patterson. Av alla de som uttalar sig är jag den enda som<br />
kände Matthew Shepard. (Paus) Ja, jag kanske redan sagt det. Allt blev så sjukt <strong>efter</strong><br />
mordet, hur han blev en ikon, en mediafigur, nästan en martyr. (Paus)<br />
Matthew var…udda. Det är ett ord som ger en klockren beskrivning <strong>av</strong> Matt. Han var<br />
udda. Passade inte in någonstans. En loser. Han såg ut som en tolvåring och hade<br />
fem miljoner komplex. Hade aldrig jeans, bara khakibrallor och manchester. Alltid blå<br />
skjorta, som var knäppt hela vägen upp till halsen. Alltid. Tandställning fast han var<br />
närmare 20, ett skratt som påminde om en tonårstjejs. Han var ganska fjollig och<br />
försökte dölja det, men det gick inte så bra. (Skrattar). Han var en sån geek. Men jag<br />
tyckte så mycket om honom, Gud, jag älskade honom. När han mådde bra så hade<br />
han en sådan inre glädje liksom, han fick människor att må väldigt bra. Han försökte<br />
så jävla mycket. Han. Försökte. Så. Jävla. Mycket. (Paus) Förlåt…men det är när jag<br />
kommer att tänka på sånt här som det verkligen gör ont. Skitont. Jag blir sjukt<br />
provocerad när någon kompis kompis kompis till Matthew gör tvärsäkra uttalanden<br />
om hans person. Som om de kände honom. Men jag… Matthew var min vän. Min<br />
vän. Efter allt det där som hände känns det nu som att jag faktiskt har känt symbolen<br />
Matthew Shepard längre än jag kände Matt. Allt tog sån fart <strong>efter</strong> mordet. När han väl<br />
dött, när rättegången startade, vid hans begr<strong>av</strong>ning. Hela nationen tittade på. Media<br />
var överallt och kunde vrida och vända på precis allting, få nya vinklar och historier<br />
från hela Laramie. (Paus) Och så kom den där jävla pastorn…<br />
(In på scenen kommer Fred Phelps, <strong>av</strong>bryter Romaine. Han är klädd i blå, vit, röd<br />
jacka och vit cowboyhatt. Har med sig en megafon och ett plakat. De två lediga<br />
aktörerna ställer sig bredvid med plakat där det står: ”AIDS Cures Fags”, ”No tears<br />
for queers” och ”Fags Die God Laughs”. Ett plakat föreställer män som har analsex.)<br />
Fred Phelps:<br />
(Till publiken.)<br />
18
Hej alla. Mitt namn är Fred Phelps, och jag är pastor för Westboro Baptist Church i<br />
Kansas. Ni har säkert sett oss demonstrera på begr<strong>av</strong>ningar för homosexuella som<br />
<strong>av</strong>lidit <strong>av</strong> AIDS-relaterade sjukdomar och mot homovänliga kyrkor och politiker.<br />
Romaine Patterson:<br />
Det har gått sju och en halv månad sedan Matt <strong>av</strong>led. Det är tidig morgon. Utanför<br />
tingsrätten i Laramie har journalister, kameramän och en handfull andra människor<br />
samlats.<br />
Fred Phelps:<br />
Det var även vi som uppförde monoliten, minnesstenen över Matthew Shepard i<br />
Casper, den lilla fikusens hemstad. Har Ni sett den? Den är ungefär två meter hög,<br />
pryds <strong>av</strong> en bronsplakett med en bild <strong>av</strong> Matthew Shepard, och en text där det står:<br />
>> Matthew Shepard hamnade i helvetet den 12 oktober 1998, vid tjugoett års ålder,<br />
<strong>efter</strong> att ha trotsat Guds varning: ›Du skall inte ligga hos en man som man ligger<br />
hos en kvinna. Det är en styggelse.‹ Leviticus 18:22
son blev mördad borde hon ha fröjdats, hon borde ha legat med pannan mot gruset<br />
och tackat Gud för hans oändliga godhet. I stället visade hon upp the face of a whore,<br />
betedde sig totalt ogenerat, vägrade att känna blygsel över sina synder. Hon driver<br />
en skitig, snuskig och kväljande agenda och så länge hon gör det kommer vi att<br />
fortsätta förfölja henne som man jagar en skabbig hund. Människor behöver vårt<br />
budskap mer än de behöver syre. Missförstå mig inte, vi vill verkligen inte rädda<br />
någon, För fikusar finns ingen nåd. Läggningen har orsakat Guds vrede. Enligt<br />
Westboro är Guds hat ett <strong>av</strong> hans mest framträdande drag. Vi visar kärlek genom att<br />
predika hatet, våra demonstrationer är en kärlekshandling. ( Fred Phelps fortsätter<br />
sitt tal, men mer nedtonat. Aktör 1 //tar här vid// med nästa replik) Vi driver även en<br />
rad olika hemsidor, till exempel godhatesfags.com. Där informerar vi om kommande<br />
demonstrationer runtom i landet, där finns fakta om hur många <strong>av</strong>sugningar, hur<br />
många män de legat med och hur många gånger den genomsnittlige bögen äter<br />
<strong>av</strong>föring, där kan man läsa om skådespelaren Heath Ledger som dog för att han<br />
lånade ut sin talang till bögpropagandafilmen Brokeback Mountain. Westboro Baptist<br />
Church skickar gratulationskort till föräldrar som mist sina homosexuella söner eller<br />
döttrar, bombarderar gayvänliga politiker med mail och fax där vi informerar dom om<br />
vad som händer om de inte passar sig…<br />
//Aktör 1://<br />
(Som lämnat sin plats och skyltarna, överröstar Phelps mitt i hans tal)<br />
Mitt under Phelps skanderande så händer det något.<br />
Aktör 2:<br />
På huvudgatan kommer tolv personer gående på rad.<br />
Aktör 1:<br />
De är alla klädda i vita särkar, har jättelika vingar på ryggen.<br />
Aktör 2:<br />
Glorior tillverkade <strong>av</strong> något som ser ut som julgransglitter i en krans på huvudet.<br />
Aktör 1:<br />
Änglar.<br />
Aktör 2:<br />
De ställer sig i en fyrkant runt demonstranterna från Kansas. När de väl är på plats<br />
täcker deras ofantliga vingar demonstrationen.<br />
Romaine Patterson:<br />
Phelps tappar fattningen i några sekunder, men fortsätter så sin predikan.<br />
Aktör 1:<br />
Så de står där. På rad.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
20
Romaine Patterson:<br />
Det var svinkallt. Vi frös som fan, trots att vi hade overaller under särkarna.<br />
Änglaaktionen var min idé. En kompis ringde och berättade att Phelps skulle komma<br />
till Laramie lagom till rättegången mot Henderson. En annan kompis designade och<br />
sydde upp dräkterna kvällen före. Jag var sjukt nervös. Men det…lyckades ju.<br />
Veckorna <strong>efter</strong> aktionen flockades journalisterna omkring mig, telefonen ringde hela<br />
tiden. Jag utnyttjade intervjutiden till att propagera för en federal lagstiftning mot<br />
hatbrott och om tolerans mot homo-, bi- och transpersoner. Initierade änglaaktioner<br />
även på andra ställen i landet. Tycker jag gjorde det rätta. För mig. För Matt.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
21
Aktör 1:<br />
I 21 dagar har rättegången varat. Juryn har meddelat sin dom.<br />
Aktör 3:<br />
Aaron McKinney befanns skyldig till kidnappning och felony murder; icke överlagt<br />
mord.<br />
Aktör 1:<br />
Nu står juryn inför ett moraliskt dilemma: att <strong>av</strong>göra om den dömde ska få leva eller<br />
dö.<br />
Aktör 3:<br />
När juryn väl är på plats visar det sig dock att förhandlingarna är inställda. Under<br />
natten har åklagarsidan och försvaret, på Matthews föräldrars initiativ, ingått en<br />
överenskommelse.<br />
Aktör 1:<br />
Aaron McKinney behöver inte dö. Om han rättar sig <strong>efter</strong> vissa villkor.<br />
Aktör 3:<br />
Familjen Shepard är beredd att begära livstid i stället för dödsstraff, under<br />
förutsättning att McKinney aldrig mer pratar med media om mordet. Aldrig ansöker<br />
om nåd.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 6<br />
Aktör 1:<br />
McKinney är tyst, precis som han varit under hela rättegången, precis som Russell.<br />
När Russel togs till förhandlingarna vägrade han plötsligt att vittna, trots att det ingick<br />
i överenskommelsen han gjorde, då han dömdes till dubbla livstidsstraff i stället för<br />
att genomgå en rättegång. Varför Russell svek sitt löfte vet bara han själv. Kanske för<br />
att fortsätta vara lojal mot sin vän? Inte svika brödraskapet med Aaron.<br />
Aktör 3:<br />
Domaren ber Aaron McKinney att höja sin högra hand och svära att han <strong>av</strong>ser att<br />
svara sanningsenligt.<br />
Aaron McKinney:<br />
Jag svär.<br />
Domaren:<br />
Varför gör du det här? Varför går du med på den här uppgörelsen?<br />
22
Aaron McKinney:<br />
För att undvika dödsstraff, sir.<br />
Domaren:<br />
Förstår du vad det här innebär?<br />
Aaron McKinney:<br />
Ja, sir.<br />
Domaren:<br />
Det innebär att du får dubbla livstidsstraff. Ett livstidsstraff för mord och ett för<br />
kidnappning. Utan chans till frigivning. Skulle du välja att överklaga domen gäller inte<br />
överenskommelsen och då riskerar du att dömas till döden, har du förstått det?<br />
Aaron McKinney:<br />
Ja, sir.<br />
Domaren:<br />
Den här överenskommelsen är inte min idé. Jag tror att du redan förstått att jag inte<br />
är en särskilt förlåtande man. Judy Shepard g<strong>av</strong> dig livet. Inte jag. Jag vill bara att<br />
du har det klart för dig.<br />
Aaron McKinney:<br />
Jag förstår, sir. (Paus. Till föräldrarna Shepard.) Ers nåd, jag vet verkligen inte vad<br />
jag ska säga förutom att jag vill be hela familjen Shepard om ursäkt. Inte en dag ska<br />
förflyta utan att jag tänker över och ångrar det jag gjort. Och det är allt.<br />
(Kort tystnad)<br />
Domaren:<br />
Inget annat?<br />
Aaron Mckinney:<br />
Nej, sir.<br />
Domaren:<br />
Då går vi vidare. Dennis Shepard, far till Matthew, har även han bett om att få säga<br />
några ord. Mr Shepard, varsågod.<br />
Dennis Shepard:<br />
(Klädd i kostym, tar fram a4-ark fulla med text, förbereder sig, börjar långsamt läsa.)<br />
Min son såg inte ut som en vinnare. Trots allt var han väldigt späd för sin ålder, som<br />
mest vägde han 49 kilo och var bara 158 centimeter lång. Ändå lyckades han, i sitt<br />
alltför korta liv, bevisa att han var en vinnare. Eftersom jag reser mycket i mitt yrke<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
23
fick jag aldrig den ge-och-ta relation till Matt som Judy hade. Men varje gång han<br />
hade problem samtalade vi. Han var exempelvis inte säker på om han skulle våga<br />
berätta för mig att han var bög. Han var rädd för att jag omedelbart skulle ta <strong>av</strong>stånd<br />
från honom. Jag minns fortfarande hans förvåning när jag sa ”Jaha? Ok?” Och så var<br />
allt bra. Vi var far och son, men också vänner. Hur kan jag berätta om den saknad<br />
jag känner varje gång jag tänker på Matt? Hur skulle jag kunna beskriva det tomrum<br />
jag känner i själ och hjärta varje gång jag tänker på de hinder som fanns i Matts väg<br />
och som han gång <strong>efter</strong> annan bemästrade? Ingen, inte ens jag, kan någonsin få<br />
begrepp om den frustration och ilska andra utsatte honom för bara för att han var<br />
annorlunda. Jag har enorma skuldkänslor. Varför fanns jag inte där när han behövde<br />
mig som mest? De här frågorna kommer att förfölja mig i resten <strong>av</strong> mitt liv. Officiellt<br />
sett dog Matt 00.53 måndagen den tolfte oktober 1998 på ett sjukhus i Fort Collins.<br />
Men i själva verket dog han onsdagen före, i utkanterna <strong>av</strong> Laramie, fjättrad vid en<br />
gärdsgård, när ni misshandlade honom. Ni lämnade honom ensam där, men han var<br />
inte ensam. Han hade sällskap <strong>av</strong> sina barndomsvänner. Först och främst fick han<br />
sällskap <strong>av</strong> den vidunderligt vackra himlen och stjärnorna och månen som vi<br />
tillsammans brukade betrakta genom ett teleskop. Där<strong>efter</strong> fick han sällskap <strong>av</strong><br />
dagsljuset och solen som än en gång lyste på honom – ännu en kall, underbar<br />
höstdag i Wyoming. Denna tid fick han för sista gången andas in dofterna från<br />
prärien. Han fick höra vinden – den allerstädes närvarande Wyomingvinden – för<br />
sista gången. Det känns bra att veta att han inte var helt ensam. Matt g<strong>av</strong> hatbrottet<br />
ett ansikte. Jag har inget att invända mot det. Matt skulle varit stolt över att hans död<br />
blev till hjälp för andra.<br />
Du gjorde bort dig, mr McKinney. Du fick världen att inse att en persons livsstil aldrig<br />
får bli ett skäl för diskriminering, intolerans, förföljelse och våld. Min son dog för dina<br />
fördomars skull. Jag kan aldrig få honom tillbaka. Men jag kan göra mitt bästa för att<br />
se till att det Matt utsattes för aldrig någonsin händer någon annan. Min son har blivit<br />
en symbol – en symbol mot hat och människor som du; en symbol för respekt för<br />
individen; för tolerans. Jag saknar min son, men jag är stolt över att kunna<br />
säga att han var min son. En sak innan jag sätter mig, mr McKinney. Det har sagts<br />
att Matt var emot dödsstraffet. Vissa högergrupperingar har citerat Judy och hävdat<br />
att hon också är motståndare till dödsstraff. Det stämmer inte. Även jag tror på<br />
dödsstraff. Jag önskar inget hellre än att få se dig dö, mr McKinney. I alla händelser<br />
är det nu hög tid att låta såren börja läka. Visa nåd mot någon som själv vägrade<br />
benåda. Det här gör jag för att äntligen få kunna sätta punkt för den smärta det<br />
inneburit att förlora Matt. Mr McKinney, jag gör inte det här för din familjs skull. Jag<br />
skänker dig livet, hur svårt det än är för mig, för Matthews skull. Varje gång du firar<br />
jul, din födelsedag eller nationaldagen, kom då ihåg att Matthew inte får göra det. När<br />
du varje morgon vaknar i din fängelsecell, bär då i åtanke att du hade både möjlighet<br />
och förmåga att sätta stopp för dina handlingar den där natten. Varje gång du ser din<br />
cellkamrat, kom ihåg att du hade ett val och att du nu lever där<strong>efter</strong>. Du bestal mig på<br />
något oerhört värdefullt och jag kommer aldrig att förlåta dig för det. Mr McKinney,<br />
jag skänker dig livet till minne <strong>av</strong> någon som inte längre lever. Må du ha ett långt liv<br />
och må du tacka Matthew varje dag för det. Ers nåd, ärade jurymedlemmar, tack så<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
24
mycket.<br />
Aktör 1:<br />
Mr McKinney, var snäll och res dig.<br />
Aktör 2:<br />
Aaron McKinney reser sig. (Paus) Dom <strong>av</strong>kunnas.<br />
(Frysning. Ögonblicklig ljusförändring. Det knastrar till, musik: Guldet blev till<br />
sand/Peter Jöback. Scenen, miljön, ljuset förändras till en svensk sommaridyll.)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
25
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Katrineholm<br />
Bild 7<br />
(”Katrineholm” på väggen, fade in och ut, det sprakar till igen, musiken bryts abrupt<br />
<strong>av</strong> skärmar som flimrar till i mörkret. Tv 3s Efterlyst, från den 18e april 2002 spelas<br />
upp i en kort sekvens. Först en bild på den försvunne <strong>Johan</strong> Pettersson. Sedan över<br />
till programledare Hasse Aro.)<br />
Hasse Aro:<br />
Polisen är säker. 29-årige <strong>Johan</strong> Pettersson från Katrineholm har mördats. Men var<br />
finns kroppen? Var med och lös kvällens fall i Efterlyst!<br />
(Ett inslag drar igång, bilder på Katrineholms stadsvapen och schäfrar som nosar<br />
runt i en park – en rekapitulation <strong>av</strong> fakta: <strong>Johan</strong> tog taxi till Statt från sin bostad vid<br />
21-tiden och lämnade Statt tillsammans med den misstänkte några timmar senare.<br />
Man har hittat några <strong>av</strong> <strong>Johan</strong>s tillhörigheter, tillhörigheter han inte skulle lämna ifrån<br />
sig frivilligt. <strong>Johan</strong> är 178 centimeter lång och hade vid försvinnandet på sig en svart<br />
skinnk<strong>av</strong>aj, mörka byxor och svarta skor. Med jämna mellanrum klipps korta<br />
sekvenser med spaningsledare Per Olov Frisk in. Frisk informerar om att polisen inte<br />
tror att <strong>Johan</strong> Pettersson håller sig borta <strong>av</strong> egen fri vilja, att man misstänker att<br />
<strong>Johan</strong> mördats, men inte är helt säkra på varför han skulle ha blivit det. Där<strong>efter</strong><br />
lägger han huvudet på sned och säger:)<br />
Per Olov Frisk:<br />
<strong>Johan</strong> hade dock dragning åt andra pojkar.<br />
(Under det <strong>efter</strong>följande studiosamtalet dröjer sig både Aro och Persson kvar vid<br />
möjligheten att <strong>Johan</strong> mördades för att han var bög. Experten Leif GW Persson<br />
klipps in.)<br />
Leif GW Persson:<br />
Homosexuella har varit en mycket sårbar grupp de senaste åren. Man har börjat<br />
se fler brott som riktat sig mot just homosexuella. Så det är en faktor att ta med. Men<br />
för oss på Efterlyst är det ointressant, vi vill veta vad som hände, det andra är en<br />
senare fråga.<br />
Hasse Aro:<br />
Hör alltså <strong>av</strong> Er om ni vet någonting. Numret till vår tipstelefon är som vanligt 08-702<br />
26
00 90.<br />
Aktör 1:<br />
Under kvällen ringer en man som brukar lyfta skrot i träningslokalerna på AVA-huset i<br />
Katrineholm och har flera gånger undrat över en stor fläck vid ett <strong>av</strong> cykelställen. Är<br />
det rost? Eller kan det vara blod.<br />
Aktör 2:<br />
När polisens hundpatrull följer upp tipset och anländer till platsen får hundarna upp<br />
ett spår som leder fram till dagvattenbrunnen några meter till höger om ingången. En<br />
hundförarpolis lyckas tillsammans med en kollega få upp brunnslocket.<br />
Aktör 1:<br />
En kropp ligger till hälften under den slamtäckta vattenytan. Kroppens ena armbåge<br />
sticker upp ur vattnet, huvudet ligger dolt under slam. Byxor och kalsonger är<br />
neddragna till knäna.<br />
Aktör 2:<br />
<strong>Johan</strong> Petterssons kropp har kommit till rätta.<br />
(Skärmarna flimrar till och försvinner. Ljuset ändras till ett intimt förhörsrum.)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
27
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 8<br />
Förhörsledaren:<br />
Förhör med Theo Svensson, det är den 10 april 2002, klockan är…(tittar på sitt<br />
armbandsur) 21:00. Då ska vi se, Du vet vad det gäller Theo. Du lämnade Statt<br />
lördagen den 6, i lördags alltså, med <strong>Johan</strong> Petterson. Dörrvakten på Statt såg Er gå<br />
därifrån tillsammans ett par minuter före midnatt. Dom tyckte det var lite märkligt att<br />
just du och Pettersson lämnade Statt tillsammans, att ni var ett udda par. Ni<br />
promenerade, vek <strong>av</strong> bakom Tingshuset i korsningen. Det minns Du? (Paus) I vilket<br />
fall – dörrvakten är den siste som såg <strong>Johan</strong> Pettersson i livet, och <strong>efter</strong>som Du gick<br />
tillsammans med honom borde du följaktligen veta mer? Är du med mig?<br />
Theo:<br />
(Klädd i stora träningskläder, kraftigt byggd.)<br />
Ja<br />
Förhörsledaren:<br />
Kan du berätta mer? Ni samtalade även inne på Statt? Du fick visst en lapp <strong>av</strong><br />
honom? Vad stod det på den?<br />
Theo:<br />
Alltså… Vi snackade på Statt. <strong>Johan</strong> har ofta visat intresse för mig när vi träffats ute.<br />
Vi känner varandra lite <strong>efter</strong>som vi tränade samtidigt. I övrigt har jag bara sett honom<br />
på stan eller när jag jobbat som knalle på torget. Den där lappen, det var hans<br />
telefonnummer.<br />
Förhörsledaren:<br />
Ni gick ifrån stället samtidigt?<br />
Theo:<br />
Vi drog visserligen därifrån ungefär samtidigt, men vi skiljdes åt i korsningen. Jag<br />
gick hem, ringde Josefin, min flickvän.<br />
Förhörsledaren:<br />
Blev Du inte upplockad <strong>av</strong> en bil?<br />
Theo:<br />
Nej. Vem säger det?<br />
Förhörsledaren:<br />
Vi har ett vittne som hävdar att Du i ett samtal med henne sagt att Du blev upplockad<br />
<strong>av</strong> en bil strax <strong>efter</strong> du lämnat Statt.<br />
28
Theo:<br />
Kanske jag sagt, men det blev jag inte.<br />
Förhörsledaren:<br />
Inne på Statt tog du med <strong>Johan</strong> till ett bord och presenterade honom. Vad pratade ni<br />
om där? Vad sa Du?<br />
Theo:<br />
Det minns jag inte.<br />
Förhörsledaren:<br />
Tidigare på kvällen då, vad gjorde Du då?<br />
Theo:<br />
Henke, min bror alltså, och hans två kompisar Ylva och Jakob kom över. Jag hade<br />
några öl och filmer hemma, frågade om dom inte ville hänga hos mig.<br />
Förhörsledaren:<br />
Sen gick ni ut?<br />
Theo:<br />
Ja. Men dom drog hem till brorsans lägenhet för att kolla mer film.<br />
Förhörsledaren:<br />
För att dom var för unga för Statt?<br />
Theo:<br />
Ja. Men jag skulle ju träffa några polare där, var redan rätt sen.<br />
Aktör 1:<br />
(Bryter in)<br />
Theo Svensson.<br />
Aktör 2:<br />
Alias Theo Bomben.<br />
Aktör 1:<br />
Bomben, Katrineholmarna kallar honom det.<br />
Aktör 2:<br />
Ibland ballar han ur när han dricker, blir hotfull och spöar folk som han retar upp sig<br />
på. Han har varit dömd tidigare.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
29
Aktör 1:<br />
Vid det senaste tillfället döms han till 115 timmars samhällstjänst och <strong>av</strong>tjänar den för<br />
kommunen.<br />
Aktör 2:<br />
Tränar då emellanåt på AVA-huset, där kommunens friskvårdsanläggning ligger.<br />
Aktör 1:<br />
Där <strong>Johan</strong> Petterson, även han kommunalanställd, brukar träna.<br />
Aktör 2:<br />
Träning var länge Theos stora passion, vilket fortfarande syns på hans kropp.<br />
Aktör 1:<br />
Theo är XXL<br />
Förhörsledaren:<br />
Du tränade med <strong>Johan</strong> Petterson?<br />
Theo:<br />
Inte med, vi tränade på samma ställe.<br />
Förhörsledaren:<br />
Tränar du fortfarande mycket?<br />
Theo:<br />
Nej.<br />
Aktör 1:<br />
För varför skulle han ha tränat? Han har inte gjort något annat på länge heller. Sedan<br />
den stora industri<strong>av</strong>vecklingen i Katrineholm 2001 har han varit arbetslös.<br />
Aktör 2:<br />
Nu har Theo precis bestämt sig för att bli småföretagare och satsa på en karriär som<br />
torgförsäljare.<br />
Aktör 1:<br />
Han delar stånd med en torggubbe och tillsammans åker de runt till närliggande<br />
städer och säljer mobilskal, Pokémonkort och dataspel.<br />
Theo:<br />
Det är allt jag vet. Borde inte saken vara klar nu? Får jag gå hem?<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
30
Förhörsledaren:<br />
Nej, det får du inte är jag rädd. Vi kommer att anhålla dig, skäligen misstänkt för<br />
mord.<br />
Aktör 1:<br />
Strax innan Theo greps sökte polisen nämligen igenom soprummet i huset där han<br />
bodde. Två hopknutna sopsäckar hittades och i dessa en ansenlig mängd<br />
tillhörigheter från <strong>Johan</strong> Pettersson.<br />
(ut)<br />
Förhörsledaren:<br />
(Till publiken, redogörande.)<br />
Där låg: ett sönderklippt körkort, ett sönderklippt patientkort, en tidsbeställning till<br />
fotvård, ett bankomatkvitto, ett SIM-kort till en mobiltelefon. Samt <strong>Johan</strong>s plånbok.<br />
Det och resten <strong>av</strong> innehållet i påsarna – ett par blodiga tubsockor, två sönderklippta<br />
ölburkar och två snusprillor – skickades till Statens kriminaltekniska laboratorium.<br />
Eftersom misstankarna mot Theo är så pass starka genomförde vi dagen därpå<br />
ytterligare en husrannsakan, nu i Theos lägenhet. Där säkrar vi under knappt tre<br />
timmars tid, bevis <strong>efter</strong> bevis: På ett par skåpsluckor låg små plastbitar. En instansad<br />
åtta saknas i personnumret på <strong>Johan</strong>s sönderklippta patientkort från soprummet. En<br />
instansad åtta återfinns på en <strong>av</strong> de små, små plastbitarna som hittas i köket. En<br />
ölburk <strong>av</strong> samma märke som de sönderklippta burkarna i plastpåsarna påträffas.<br />
Liksom sockor <strong>av</strong> samma märke som de blodiga sockorna i påsen. Sen, viktigast <strong>av</strong><br />
allt: det står ett par blodfläckade vita sneakers i hallen och i sovrummet ligger en lila<br />
t-shirt, också den med fläckar. (till Theo) Vad hade du på dig för kläder på Statt i<br />
lördags?<br />
Theo:<br />
En t-shirt.<br />
Förhörsledaren:<br />
Lila?<br />
Theo:<br />
Ja.<br />
Förhörsledaren:<br />
(till publiken)<br />
Så vi tvivlade inte längre på att Theo på ett eller annat sätt var inblandad i <strong>Johan</strong><br />
Petterssons försvinnande. På söndagen den 14 april häktas han. Men fortfarande<br />
saknas <strong>Johan</strong> Pettersons kropp.<br />
(Ut. Ljuset ner på Theo. På annan plats i rummet går ljuset upp. 2 kvinnor, Kerstin<br />
Stråhle och Lisa Karlqvist – <strong>Johan</strong>s arbetskamrater – uppenbarar sig.)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
31
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 9<br />
Kerstin Stråhle:<br />
När han inte dök upp på jobbet på måndagen fattade jag direkt att något hade hänt.<br />
Det var inte likt honom att inte höra <strong>av</strong> sig.<br />
Lisa Karlqvist:<br />
Vi var ju lite som hans extramammor. Så man var alltid orolig <strong>efter</strong>som man visste att<br />
han var så snäll och godtrogen.<br />
Kerstin Stråhle:<br />
Nu tar du det lugnt och aktar dig, så sa vi varje fredag. Men den här gången gjorde<br />
han inte det. Han jobbade med oss i matbespisningen här på skolan. Han var<br />
skötsam och pålitlig. Punktlig. Och väldigt, väldigt snäll. Säger alla. Han hade lättare<br />
förståndshandikapp och därför hade han vissa balans-, tal- och inlärningssvårigheter.<br />
Försynt och blyg var han.<br />
Aktör 4:<br />
(Läser innantill i domen.)<br />
”<strong>Johan</strong> Pettersson ville dölja sitt förståndshandikapp och lät därför folk tro att han<br />
förstod fastän han inte gjorde det. Han var lättledd.”<br />
Lisa Karlqvist:<br />
Barnen älskade honom. Och det var alltid flickor här på skolan som ropade ”vi ses på<br />
ridhuset i kväll!” ”Ja, det gör vi!” ropade <strong>Johan</strong> då.<br />
Kerstin Stråhle:<br />
Då dög inte du och jag längre, Lisa. Då var det hästarna och ridningen som gällde.<br />
Lisa Karlqvist:.<br />
Neheeej. Där fick man inte vara med och snacka, inte.<br />
(Först skratt, sedan paus.)<br />
Kerstin Stråhle:<br />
Sedan <strong>Johan</strong> dog har jag inte kunnat gråta. Det är som om känslorna blockerar, som<br />
om jag fortfarande inte riktigt kan förstå…grymheten… Han var ofta ute och rörde sig<br />
bland folk. Älskade när det var marknadsveckor och öltält och sånt. Då kunde han<br />
prata med vem som helst, drog sig inte så där. Det var inga konstigheter.<br />
Lisa Karlqvist:<br />
Syntes på flera mils <strong>av</strong>stånd gjorde han också. Rött hår ena veckan…<br />
32
Kerstin Stråhle:<br />
…och svart hår nästa.<br />
Lisa Karlqvist:<br />
Rätt vad det var så skulle det färgas.<br />
Kerstin Stråhle:<br />
Det var mycket goda lukter och märkeskläder. <strong>Johan</strong> var ett riktigt modelejon.<br />
Lisa Karlqvist:<br />
Vi brukar ha radion på i köket när vi arbetar. Rätt vad det var så var han där och<br />
skruvade upp volymen. Då var det någon låt han ville höra. Britney Spears. Peter<br />
Jöback och »Guldet blev till sand«, den låten var han tokig i. Och så gillade han E-<br />
Type.<br />
Kerstin Stråhle:<br />
Kanske inte riktigt vad vi ville lyssna på. Men det fick vi ju stå ut med.<br />
(De skrattar.)<br />
Lisa Karlqvist:<br />
Till begr<strong>av</strong>ningen ritade flera <strong>av</strong> barnen teckningar. ”Vi saknar dig, <strong>Johan</strong>. Det är så<br />
tomt i skolan nu” stod det på en <strong>av</strong> dem. <strong>Johan</strong> tänkte alldeles för gott om de flesta.<br />
Om någon kom fram till oss på krogen för att jävlas med honom reagerade han inte<br />
över att situationen som från början var ganska obehaglig, utan trodde att killen stötte<br />
på honom. Inte ens när killens kommentarer blev elaka och kränkande tycktes <strong>Johan</strong><br />
fatta. Till slut fick man ju be folk att lämna honom i fred. ”Jag kan försvara mig själv”,<br />
sa han. Men <strong>efter</strong>som han inte fattade när de var elaka var det ju inte så lätt.<br />
Kerstin Stråhle:<br />
Några pojkvänner i Katrineholm hade han inte. Vid ett tillfälle tycks han ha varit<br />
tillsammans med en kille i Flen, men förhållandet rann ut i sanden.<br />
Lisa Karlqvist:<br />
Gång på gång träffade han killar som han trodde kunde vara något. Men det blev<br />
aldrig något. De liksom utnyttjade honom, sög ut honom på pengar. Han hade inget<br />
omdöme när det gällde det ekonomiska… (Paus) Jag tror att det va därför han var<br />
ute så mycket. Han sökte ju alltså, ville ha någon att tycka om och vara med. För han<br />
kände sig ensam, det kom ofta fram när vi pratade. Alla vill väl ha någon att älska<br />
och tycka om.<br />
(Båda ut.)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
33
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 10<br />
Aktör 4:<br />
Och <strong>Johan</strong> Pettersson gick ut – som vanligt – lördagen den 6e april utan att veta att<br />
det var hans sista kväll i livet. Ett mycket viktigt vittne satt på Statt den där lördagen i<br />
sällskap med sina vänner.<br />
(Ljusförändring, Statt.)<br />
Pyret:<br />
Hur fan kan man ställa upp i sådan här skit?<br />
Aktör 3:<br />
Pyret.<br />
Aktör 4:<br />
Egentligen heter hon Paula.<br />
Aktör 3:<br />
Pyret. Hon kan inte ta ögonen från TV:n och ”Fear Factor”. Det ha börjat strömma in<br />
folk på Statt, och där vid bordet satt hon med två väninnor.<br />
Pyret:<br />
Det är ju inte klokt! Göra en massa äckliga saker på TV! Aldrig att jag skulle ställa<br />
upp! Stå framför kameran och tugga på ett jävla öga! Nej, fy fan.<br />
Aktör 4:<br />
I dörren står Theo och en <strong>av</strong> hans vänner, som är vakt. Theo har precis lämnat sin<br />
lillebror och hans två vänner utanför, de skulle gå till Statoil och köpa chips och sen<br />
dra hem och se på film. Theo är helt klart onykter. Han pratar med hög röst, hans<br />
ögon är blanka och röda och han stinker alkohol. Enligt ett vittne står vakten och<br />
Theo och småpratar ett tag. De har en grov och grabbig jargong. ”De drar några<br />
bögskämt”, står det i sammanfattningen <strong>av</strong> förhöret med vittnet, ”som gick ut på att<br />
de själva var bögar, att de skulle ”sätta på varandra”.<br />
Aktör 3:<br />
Pyret och hennes väninnor är lite salongsberusade, de har varit på Statt ett tag. Det<br />
är ganska mycket folk och i baren står en gammal bekant. ”Skinnk<strong>av</strong>ajen” kallar de<br />
honom, <strong>efter</strong>som han alltid har på sig samma svarta skinnk<strong>av</strong>aj. Eller ”Våran lille<br />
utvecklingsstörde”, <strong>efter</strong>som han alldeles uppenbart har ett förståndshandikapp.<br />
Aktör 4:<br />
Skinnk<strong>av</strong>ajen är alltid på Statt på lördagarna, håller sig för sig själv och tycks inte ha<br />
några direkta vänner. I kväll har han hejat på en bekant, pratat lite med sin kusin,<br />
34
växlat några ord med bartendern. Frågat vakterna:<br />
Aktör 3:<br />
Är det mycket folk i kväll?<br />
Aktör 4:<br />
I övrigt står han lika solo som alltid. Vankar omkring. Han kom till Statt ett par minuter<br />
<strong>efter</strong> Pyret. Hade tagit taxi dit och tycks som vanligt ha ganska trevligt, i sin<br />
ensamhet.<br />
Aktör 3:<br />
Pyret och hennes väninnor får snart sällskap <strong>av</strong> en bekant, en kille som är här med<br />
sitt fotbollslag. Plötsligt kommer Theo Bomben fram till deras bord. Pyret är svagt<br />
bekant med Theo sedan tidigare, men de har egentligen aldrig umgåtts. Därför blir<br />
hon förvånad när Theo plötsligt ställer sig vid kortändan <strong>av</strong> bordet.<br />
Theo:<br />
Hej Pyret, vet du vad?<br />
Pyret:<br />
Nej, vaddå?<br />
Theo:<br />
(Upprörd)<br />
En bögjävel stötte precis på mig i baren.<br />
Pyret:<br />
Jasså?<br />
Theo:<br />
Fy fan, jag ska klappa till den jäveln!<br />
Aktör 3:<br />
De andra lyssnar spänt. Theo är högljudd, får samtliga vid bordet att skratta. Bomben<br />
fått ett homo på halsen? Bomben <strong>av</strong> alla människor!<br />
Theo:<br />
Jag fick hans telefonnummer!<br />
(Tar upp en lapp och ger till Pyret.)<br />
Pyret:<br />
(Läser)<br />
”<strong>Johan</strong> Pettersson. Det vore roligt om Du hör <strong>av</strong> Dig.”<br />
(Sträcker tillbaka lappen, men Theo river sönder den.)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
35
Theo:<br />
En bögjävel!<br />
Pyret:<br />
Herregud, det är väl bara att säga att man är smickrad, men inte intresserad.<br />
Theo:<br />
Sådana idioter borde man fan slå ned, dom borde fan inte få finnas.<br />
Pyret:<br />
Men… ta inte så illa vid Dig. Skit i det bara.<br />
Theo:<br />
Vill du att jag ska hämta honom?<br />
Pyret:<br />
(trött)<br />
Ja, gör det för fan.<br />
Aktör 3:<br />
Fem minuter hinner passera. De fyra vid bordet har nästan hunnit glömma bort<br />
honom då han plötsligt återvänder hand i hand med en välklädd, lite blyg, kille. Pyret<br />
känner igen honom direkt. Han som alltid står själv, nästan ber om ursäkt för sin<br />
existens, han som all känner igen men aldrig ber sitta ner.<br />
Pyret:<br />
(Till de andra)<br />
Åh nej, inte Skinnk<strong>av</strong>ajen… (Sträcker fram handen i luften.) Pyret.<br />
Aktör 3:<br />
<strong>Johan</strong> Pettersson, säger Skinnk<strong>av</strong>ajen och fattar hennes hand.<br />
Theo:<br />
(Pekar mot fotbollskillen, pratar ut i luften.)<br />
<strong>Johan</strong>, Bry dig inte om fotbollskillen där. Det är bara min knullkompis. Honom får du<br />
inte vara svartsjuk på.<br />
Aktör 3:<br />
Pyrets väninnor och fotbollskillen lämnar bordet, säger att de måste gå på toaletten,<br />
hon blir ensam kvar.<br />
Theo:<br />
Pyret jobbar i djurbutik. Hon har två ödlor. Varaner.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
36
Pyret:<br />
Det har jag inte alls det.<br />
Theo:<br />
(Lutar sig över Pyret, viskar)<br />
Jag ska ta med honom ut och klappa till honom.<br />
Pyret:<br />
(viskar)<br />
Lägg <strong>av</strong>. Du kan inte slå honom. Det räcker med att blåsa på honom så ramlar han<br />
omkull. Låt honom vara.<br />
Aktör 3:<br />
Theo flinar. <strong>Johan</strong> står precis bakom honom.<br />
Theo:<br />
Nu står den jäveln och nyper mig i röven. Men vet du? Jag kan få sådana som han<br />
att försvinna. Ge mig ditt telefonnummer.<br />
Aktör 3:<br />
Utan att riktigt veta varför talar hon om sitt telefonnummer. Theo knappar in det på<br />
sin mobil.<br />
Theo:<br />
Du är den enda som kommer att veta vad som har hänt.<br />
Aktör 3:<br />
Då reser sig Pyret och går från bordet, mot dansgolvet, vänder sig om och ser hur<br />
<strong>Johan</strong> och Theo står och håller varandra i handen.<br />
I polisförhören uppger ett annat vittne att Bomben ska ha slickat sitt offer i örat.<br />
Theo:<br />
Hej då!<br />
Aktör 3:<br />
Ropar Theo ett par minuter i midnatt till sin polare dörrvakten, som ser det udda paret<br />
lämna Statt, upp bakom tingshuset.<br />
Aktör 4:<br />
Klockan är cirka fem i halv ett på natten, när Henkes kompisar Ylva och Jakob hör<br />
något utanför fönstret i lägnheten. Är det någon som ropar Henke? Efter att de tre<br />
kompisarna lämnat Theo utanför Statt har de legat i Henkes soffa och kollat på film.<br />
För en halvtimme sen ringde Theo till Henke.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
37
Aktör 3:<br />
I senare förhör hävdar de båda att de inte ens minns att de ringt till varandra och<br />
pratat i 2 minuter.<br />
(Snabb ljusförändring)<br />
Aktör 1:<br />
Märkligt, med tanke på att Theo och Henke i vanliga falla verkade använda sina<br />
mobiler rätt flitigt.<br />
Aktör 2:<br />
I deras mobiler fanns en hel hög med sms, kedjebrev som Theo gärna skickade ut till<br />
sina nära och käras telefoner.<br />
Aktör 1:<br />
I ett sådant sms i Theos telefon står det tex ”Ett sms kostar ca 1 krona att skicka. För<br />
10 kronor kan ett barn i tredje världen köpa mat i en månad, skicka detta sms till 10<br />
vänner å låt negerungen svälta”.<br />
Aktör 4:<br />
(Plötsligt överraskad)<br />
Är det sant? Det smset har jag också i min mobil! (Tar upp den) Vänta…här är det…<br />
(Skrattar) Nej, det var det här ” Hur får man en etiopier att tappa alla tänder?<br />
Ritar en bulle på en sten”.<br />
Aktör 1:<br />
Kul.<br />
Aktör 3:<br />
Men vänta, jag har också fått ett liknande! (Tar upp sin telefon) ”Hur dödar man 1000<br />
flugor i en smäll? Drämmer en spade i nyllet på en afrikan.”<br />
(Aktör 3 och 4 skrattar ihop, Aktör 1 håller ställningarna mot publiken)<br />
Aktör 1:<br />
Okej? …hallå?<br />
Aktör 4:<br />
Nej, vänta! Jag har en till! Hur får du in 12 negrer i en personbil?<br />
Aktör 3:<br />
Lägger en bidragscheck i baksätet.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
38
Aktör 2:<br />
(Vill också vara med, blandar sig i något bortkommet)<br />
Har ni, har ni hört den här då? Varför säger inte blondinen något medan hon har sex?<br />
Hennes mamma har sagt åt henne att inte prata när hon har munnen full!<br />
(De skrattar alla tre.)<br />
Aktör 1:<br />
Dags att lägga <strong>av</strong> nu, kanske?<br />
Aktör 4:<br />
Lägg <strong>av</strong> själv. (Till Aktör 2) Du har fel, den är såhär: Varför säger inte blondinen<br />
något medan hon har sex? Hennes mamma har sagt åt henne att inte prata med<br />
främlingar!<br />
Aktör 1:<br />
Men lägg <strong>av</strong> nu för i helvete!<br />
Aktör 4:<br />
Bara för att du är så jävla PK.<br />
Aktör 1:<br />
Förlåt?<br />
Aktör 4:<br />
Typiskt brudigt drag att vara PK.<br />
Aktör 3:<br />
Så jävla trist.<br />
Aktör 2:<br />
Den här då? En bög var på konsum o handla falukorv. Så frågar expediten "ska jag<br />
skiva den åt dig?" Nä för fan svarar bögen. Ser mitt arsle ut som en spargris kanske?<br />
(De skrattar.)<br />
Aktör 1:<br />
(Till publiken, något brydd.)<br />
I vilket fall. Att Theo och Henke bara skulle glömma sina mobiler i en timme låter<br />
knappast trovärdigt.<br />
(Snabb ljusförändring)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
39
Theo:<br />
Henke!<br />
Aktör 4:<br />
Det är någon på gatan.<br />
Theo:<br />
Henke! Henke!<br />
Aktör 4:<br />
Ylva går fram till fönstret. Utanför står Theo.<br />
Theo:<br />
Hämta Henke.<br />
Henke:<br />
Brorsan! Vad är det?<br />
Aktör 4:<br />
Theo säger något de andra inte kan höra. Han låter upprörd, kräver att Henke ska<br />
komma ut och Jakob får en plötslig känsla <strong>av</strong> att Henke inte alls vill det. Theo tjatar<br />
och tjatar och först <strong>efter</strong> några minuter ger lillbrorsan vika.<br />
Henke:<br />
Jag kommer snart.<br />
Aktör 4:<br />
Henke lämnar sina polare och försvinner ut. Jakob och Ylva tittar på filmen. De hör<br />
hur bröderna står där utanför, men kan inte riktigt uppfatta vad de säger. Ylva hävdar<br />
senare att hon hör hur Henke skrattar. Jakob blir nyfiken, går till fönstret. Säger ”Hej”<br />
till Theo som sammanbitet nickar tillbaka. ”Vad gör Ni” frågar han sen.<br />
Henke:<br />
(Bestämt)<br />
Jag kommer snart, gå in igen.<br />
Aktör 4:<br />
Jakob återvänder till Ylva som har satt på en ny film. Nästa gång de tittar ut genom<br />
fönstret är bröderna borta. Under den följande halvtimmen svarar heller ingen <strong>av</strong> dem<br />
när det ringer i deras mobiltelefoner, trots att folk upprepade gånger försöker få tag<br />
på dem. Bland annat Theos sambo. Först åtta minuter över ett hörs Theo <strong>av</strong> nästa<br />
gång. Då ringer han till sambon från hemtelefonen och enligt hennes senare<br />
vittnesmål låter han precis som vanligt. Säger att han inte hörde att mobilen ringde.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
40
Ungefär samtidigt ringer Henke och väcker Ylva som somnat framför TV:n, Jakob<br />
har redan dragit. Henke säger att han kommer snart, och 20 minuter senare är han<br />
hemma igen. ”Vad länge du var borta” säger hon.<br />
Henke:<br />
Ja, jag var hemma hos Theo och pratade lite och tog en Jäger.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
41
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 11<br />
Aktör 1:<br />
Dagen <strong>efter</strong> vaknar Pyret tidigt med en klump i magen. Det där samtalet med Theo i<br />
går… Det var någonting med honom som inte riktigt stämde. Lät han inte konstig,<br />
rösten? Tonläget: lågt, men jävligt argt. Obehaglig. Slog han ned Skinnk<strong>av</strong>ajen<br />
ändå? Kan han verkligen ha gjort det? Igår fick hon lugna sina tjejkompisar som<br />
frågade om och om igen om Theo verkligen gjorde allvar <strong>av</strong> sitt machodr<strong>av</strong>el. Men<br />
tänk om han gjort det?<br />
Aktör 3:<br />
Hon kliver upp och knäpper på datorn. Men det står inget i Katrineholms-Kuriren,<br />
borde stått något om Skinnk<strong>av</strong>ajen blivit misshandlad. Ska hon kanske ringa till<br />
Akuten? Höra om någon kommit in under natten?<br />
Aktör 1:<br />
Men hon gör inte det, känns lite hysteriskt. Men magkänslan är inte bra och måndag,<br />
tisdag, onsdag bläddrar hon igenom tidningen, pratar med vännerna om hennes<br />
grubblerier. På onsdag <strong>efter</strong>middag börjar hon lugna ner sig.<br />
Aktör 3:<br />
Då ringer Theo. Hon blir först förvånad, de har aldrig pratat med varandra i telefon<br />
tidigare. Så minns hon att han <strong>av</strong> någon anledning tog hennes nummer i lördags.<br />
Theo går rakt på sak. Skinnk<strong>av</strong>ajen är anmäld försvunnen. <strong>Johan</strong> Petterssons brorsa<br />
kom in till polisexpeditionen i tisdags, <strong>efter</strong> att han förgäves försökt få tag på <strong>Johan</strong><br />
sen söndagen.<br />
Theo:<br />
(I telefon, rakt ut till publiken)<br />
Du. Vakten på Statt sa till <strong>Johan</strong>s brorsa att jag och <strong>Johan</strong> lämnade stället<br />
tillsammans, så då tog han reda på mitt mobilnummer och lämnade det till polisen.<br />
Dom ringde mig och frågade var han är!<br />
Pyret:<br />
(I telefon, rakt ut till publiken– skärrad.)<br />
Vad säger du? Det är inte möjligt! Lägg <strong>av</strong>!<br />
Theo:<br />
Det är sant. Jag är den sista som såg han.<br />
Aktör 3:<br />
Osammanhängande berättar han att vakten sett honom och <strong>Johan</strong> ta <strong>av</strong> vid<br />
tingshuset i korsningen. Theo hävdar att han själv blev upphämtad med bil, men<br />
ingenting om vad det var för bil eller vem som hämtat honom, påminner sig Pyret<br />
42
senare vid det andra polisförhöret.<br />
Theo:<br />
Jag pratade ju med dig. Jag sa till polisen att du fått lappen med hans<br />
telefonnummer.<br />
Pyret:<br />
Den slängde jag i askkoppen, så den ligger väl säkert i soporna på Statt nu.<br />
Theo:<br />
Polisen kommer att ringa till dig. Berätta nu. Vad sa jag till dig? Jag var väl inget<br />
otrevlig mot honom?<br />
Pyret:<br />
Du sa att du skulle klappa till honom. Men har du inte gjort något så har du ju<br />
ingenting att oroa dig över.<br />
Theo:<br />
Herregud, då får jag gå ännu mera på toa!<br />
Pyret:<br />
Du pratade om bögar. Du var arg.<br />
Theo:<br />
Då ligger jag inte bra till. Pyret! Fattar du inte? Han är borta! Jag kommer att hamna i<br />
fängelse.<br />
Pyret:<br />
Herregud, polisen är inte dum i huvudet. De sätter ju inte någon i finkan utan<br />
anledning. Har du bara pratat med honom så är det ingen fara.<br />
Theo:<br />
Fan, jag har ju pratat med <strong>Johan</strong> tidigare. Jag gjorde samhällstjänst på AVA-huset<br />
och då brukade vi träna tillsammans. Så han visste om att jag var hetero och hade<br />
flickvän.<br />
Aktör 3:<br />
Skinnk<strong>av</strong>ajen är död. Jag kommer att hamna i fängelse, tänker hon. Medskyldig.<br />
Satte inte stopp för det. Varför ringer han? För att kolla <strong>av</strong> om hon minns vad han sa<br />
till henne i lördags? Och varför uppträdde Theo som att det var första gången han<br />
sprungit på <strong>Johan</strong>, om de nu uppenbarligen var bekanta?<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
43
Pyret:<br />
(till publiken)<br />
Så lägger vi på luren, och jag springer in på toa och… spyr. Sen ringer jag pappa,<br />
som säger åt mig att kontakta polisen. (Paus) Så jag… ringer dit. Samma kväll förhör<br />
de mig för första gången, och griper Theo Bomben, skäligen misstänkt för mord.<br />
Kroppen hittar dom inte förrän drygt två veckor senare i en dagvattenbrunn 50 meter<br />
från Henkes lägenhet.<br />
(ut)<br />
Aktör 3:<br />
Polisen kan inte bekräfta att det faktiskt är <strong>Johan</strong> Petterssons kropp man hittat. Den<br />
är för sargad, så Identifiering sker i stället genom jämförelse med tandkort och<br />
resultatet offentliggörs först tisdagen därpå. <strong>Johan</strong>s kropp obduceras och i utlåtandet<br />
står det att den döda kroppen företett tecken på skarpt våld med minst två i varandra<br />
löpande djupa skärsår i halsen, ytliga skärsår på hakan, fem djupa sticksår på<br />
bröstkorgens framsida och ett sticksår i bukens övre del. Kroppen visar även upp<br />
tecken på övrigt våld mot käken, högra armen, sätet och högra benet.<br />
Aktör 1:<br />
<strong>Johan</strong> Pettersson har utsatts för grovt övervåld. Det är föga troligt att det rör sig om<br />
ett dråp. Gärningsmannen har huggit upprepade gånger mot <strong>Johan</strong>, misshandlat<br />
honom, skurit halsen <strong>av</strong> honom. Man utesluter rån. Ingen skär halsen <strong>av</strong> ett rånoffer<br />
två gånger. För en sådan sak krävs en enorm vrede.<br />
Bild 12<br />
Aktör 3:<br />
Skadorna på <strong>Johan</strong>s kropp är klara tecken på ”overkill”.<br />
Aktör 1:<br />
(Förklarande till publiken)<br />
Övervåld.<br />
Aktör 3:<br />
(Till Aktör 2, lite tyst)<br />
Eh, skönt att du förklarar så att dom fattar.<br />
Aktör 2:<br />
Jag tror nog folk här inne fattar engelska.<br />
Aktör 1:<br />
(Försöker hålla masken)<br />
Förlåt?…<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
44
Aktör 3:<br />
(Ignorerar)<br />
Som i många andra fall mot homosexuella har Theo använt övervåld. Han har huggit<br />
upprepade gånger mot <strong>Johan</strong>. Skurit halsen <strong>av</strong> honom två gånger så hårt att det blivit<br />
märken på halskotpelaren.<br />
Aktör 1:<br />
Som om det är själva fenomenet homosexualitet gärningsmannen slår på, istället för<br />
människan, som inte längre lever.<br />
Aktör 3:<br />
Man kanske inte alltid måste bli övertydlig och berätta analysen.<br />
(Aktör 3 mäter Aktör 1, som tillslut ger upp och går åt sidan.)<br />
Aktör 2:<br />
Ofta används knivar, det förekommer våld mot och stympning <strong>av</strong> könsorganen.<br />
Aktör 3:<br />
I Katrineholm går det rykten om att Theo skurit snoppen <strong>av</strong> <strong>Johan</strong> och stoppat ner<br />
den i hans hals.<br />
Aktör 1:<br />
Det var däremot inte sant.<br />
(Ut)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
45
Aktör 2:<br />
Den tolfte april förhörs Henke. Den sextonde grips han misstänkt för mord.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 13<br />
Aktör 4:<br />
Ylva, Jacob och ytterligare två vittnen har sett Theo och Henke stå och samtala med<br />
varandra utanför lägenheten.<br />
Aktör 2:<br />
Henke blånekar. Säger att han inte minns, även om han kan lämna detaljerade<br />
redogörelser för precis hela kvällen utom just den timme som han saknar alibi för.<br />
Aktör 4:<br />
Han förklarar samtalet till Ylva med att Theo måste ha sökt honom och ringt fel<br />
nummer, trots att Ylva redan uppgett att det var Henke själv som ringde. Och han<br />
säger att han tydligt minns när Jakob lämnade lägenheten för att hinna med bussen.<br />
Förhörsledaren:<br />
Hur kan du minnas det när du inte befann dig i lägenheten?<br />
Henke:<br />
Det vet jag inte. Men jag gör det.<br />
Aktör 4:<br />
Ännu en försvårande omständighet tillkommer. Vittnen har sett någon ta sig in i<br />
soprummet i Theos hus och söka igenom det. Någon har försökt röja undan<br />
bevismaterialet och upptäckt att polisen redan beslagtagit det.<br />
Aktör 2:<br />
Henke nekar. Han vet inte ens hur man tar sig in i soprummet, säger han.<br />
Aktör 4:<br />
Två dagar <strong>efter</strong> att Henke gripits genomförs en husrannsakan även i hans lägenhet. I<br />
en <strong>av</strong> lådorna i bokhyllan hittar polisen en mobiltelefon. Efterforskningar visar att den<br />
är registrerad på <strong>Johan</strong> Pettersson. SIM-kortet saknas.<br />
Aktör 2:<br />
Henke säger att han köpt telefonen ett par veckor före mordet, men tar senare<br />
tillbaka det påståendet när han får reda på att <strong>Johan</strong> använt telefonen samma kväll<br />
som han försvann. Hävdar nu i stället att han inte vet hur telefonen hamnat i hans<br />
lägenhet.<br />
46
Förhörsledaren:<br />
Det har ju gått en stund <strong>efter</strong> att <strong>Johan</strong> försvann till den här telefonen hittades. Du<br />
måste vid något tillfälle, tycker man, ha sett att det ligger en telefon i bokhyllan.<br />
Henke:<br />
Nej.<br />
Förhörsledaren:<br />
Du går inte omkring i lägenheten och tittar och så där? Kollar grejorna?<br />
Henke:<br />
Neej, inte ofta. Inte ofta.<br />
Förhörsledaren:<br />
<strong>Johan</strong> försvann den sjätte och du blir anhållen den sextonde april. Det här rör sig ju<br />
om tio dagar. Som man skulle kunna se telefonen på. Tycker man, va.<br />
Henke:<br />
Ja. Men nej.<br />
Aktör 4:<br />
I övrigt tystnad.<br />
Aktör 2:<br />
Ett <strong>av</strong> de sista polisförhören med Theo hålls dagen innan <strong>Johan</strong>s kropp hittas.<br />
Där<strong>efter</strong> lägger polisen i stället allt krut på att få Henke att erkänna. Henke pratar<br />
visserligen en hel del. Men ingenting om mordet.<br />
Aktör 4:<br />
Hävdar istället att allt som hände den där natten, det är som bortblåst, ett svart hål,<br />
minns ingenting. Hela dagarna ligger han och försöker minnas, säger han, men det<br />
går inte.<br />
Aktör 2:<br />
Polisen erbjuder hypnos, men Henke vägrar.<br />
Henke:<br />
(Till publiken)<br />
Jag vill minnas på naturlig väg.<br />
Aktör 2:<br />
Och oj vad han minns! Han vet var varenda fläck i lägenheten kommer ifrån, där skar<br />
en vän sig på en glasflaska och började blöda, där är blod från honom själv. Men när<br />
det gäller natten mellan sjätte och sjunde april, då är det helt blankt. Tomt.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
47
Aktör 4:<br />
Henke och Theo är bröder in döden. Aldrig att någon <strong>av</strong> dem skulle svika.<br />
Aktör 2:<br />
Därför tiger Henke. Inget kan få honom att tjalla på brorsan.<br />
Aktör 4:<br />
Och så meddelar polisen Henke att man hittat en kropp.<br />
Henke:<br />
Okej.<br />
Förhörsledaren:<br />
Är det någonting du vill ändra så har du alltså chansen nu.<br />
Henke:<br />
Jag har berättat allt jag vet.<br />
Förhörsledaren:<br />
Du ska veta att det sitter en mamma hemma nu. Er mamma. Hon är alldeles<br />
förtvivlad.<br />
Henke:<br />
Ja, det förstår jag.<br />
Förhörsledaren:<br />
Och så finns det några föräldrar till. Det förändrar ingenting för dig?<br />
Henke:<br />
Jag vet inte vad jag ska göra för att du ska förstå. Tyvärr.<br />
Förhörsledaren:<br />
Det svåraste är att komma igång och berätta.<br />
Henke:<br />
Jag har ju sagt. Jag minns ingenting.<br />
Förhörsledaren:<br />
Det finns ju uppgifter. Små detaljer som att Du säger till dina vänner att Du snart<br />
kommer tillbaka. Ylva har sett Theo bakom buskarna där, alltså ute på trottoaren. Det<br />
finns ju hela tiden detaljer.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
48
Henke:<br />
Mm.<br />
Förhörsledaren:<br />
Nappa nu på de här grejerna. Berätta.<br />
Henke:<br />
Jag kommer inte ihåg. Jag gör inte det. Jag gör inte det. Jag har tänkt och tänkt och<br />
tänkt. Massor. Hade jag kommit ihåg då hade jag berättat det. Självklart, <strong>efter</strong>som jag<br />
sätter mig själv i skiten. Jag hjälper ju ingen med att hålla tyst.<br />
Förhörsledaren:<br />
Nej. Det hjälper definitivt inte Theo. Han är bunden till brott genom olika tekniska<br />
bevis. Du kan inte hjälpa honom längre. Utan du ska hjälpa dig själv.<br />
Henke:<br />
Det är ju det jag inte kan göra! Det är ju det som är så sjukt, det är ju bara mig själv.<br />
Jag gräver min egen gr<strong>av</strong>.<br />
Aktör 4:<br />
Kanske var Henke rädd för Theo? En före detta flickvän till Theo – Kajsa - vittnar om<br />
hur han blev aggressiv när han drack, hur han spöat upp henne, kallade henne hora,<br />
kastat saker på henne. Hon säger även att hon alltid tyckt att Theo utövat någon<br />
slags makt mot Henke.<br />
Aktör 2:<br />
Hon går högst ovilligt med på att vittna mot Theo, fortfarande rädd.<br />
Aktör 4:<br />
Berättar hur han tidigare gett sig på en bisexuell kille som uppvaktat Theo. Han blev<br />
så våldsamt arg att Kajsa fick gå emellan. Hur fan kunde någon tro att han skulle vilja<br />
ta den därbak? Var han inte manlig nog?<br />
Aktör 2:<br />
Man måste försvara sin heder. Han hatar homosexuella, uppger Kajsa.<br />
Aktör 4:<br />
Hatar.<br />
(Snabb ljusförändring, Aktör 4 och 2 kliver ur förhörsrummet där Henke och<br />
förhörsledaren sitter kvar.)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
49
Aktör 4:<br />
Inte vara manlig nog…<br />
Danmarksresan. Jag gick i gymnasiet, kanske det var sista sommaren innan sista<br />
året. Vi – familjen på besök hos dom – den andra familjen, släktingarna i deras hyrda<br />
stuga vid stranden. Vi skulle göra allt på en vecka, Legoland, Sommarland,<br />
stränderna, byarna. Allt. Men nu, först, den obligatoriska middagen i huset. Jag lekte<br />
lite med mina småkusiner, när de sen somnat satt jag på verandan med de andra. De<br />
vuxna. Jag var ju nästan vuxen, i alla fall myndig, i alla fall så att jag fick mig glas <strong>av</strong><br />
pappas whiskey. Och som vanligt, när dom blivit alltmer onyktra, den där ständiga<br />
diskussionen. Vet inte varför den alltid kom upp, men det var bara så. Ständigt<br />
samtalsämne. Dom där. Bögarna. Som skulle synas överallt. På tv, på gatan, ha<br />
egna jävla parader.<br />
Aktör 2:<br />
”Överallt”,<br />
Aktör 4:<br />
sa pappa<br />
Aktör 2:<br />
”överallt är dom! Det är inte naturligt!”<br />
Aktör 4:<br />
Och jag – som vanligt – trött på skiten, trött på deras bilder <strong>av</strong> manligt och kvinnligt,<br />
<strong>av</strong> normalt och icke normalt. ”Vad menar Du pappa?” sa jag. ”Vadå inte naturligt? De<br />
är ju lika stor del <strong>av</strong> det naturliga som du och jag, som vi här.” Det tände till – som<br />
vanligt – han blev lika arg, som vanligt. Han började skrika om att han inte på något<br />
sätt kunde sammankoppla oss, hans familj, med de där andra, de där onaturliga<br />
jävlarna.<br />
Aktör 2:<br />
”I lejonparken, idag, tittade du där, tittade du ordentligt?”<br />
Aktör 4:<br />
”Ja pappa, jag tittade ordentligt, va fan har det med saken att göra?” Han lutade sig<br />
fram, jag kände hans alkoholstinkande andedräkt, såg i de där vattniga ögonen.<br />
Aktör 2:<br />
”Såg Du nåt lejon, några lejon, några lejonhannar som knullade med varandra?”<br />
Aktör 4:<br />
Jag sa såklart nej, det hade jag ju inte sett, men va fan hade det med saken att göra?<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
50
Aktör 2:<br />
”Jo, din smarte fan. Hade det varit så jävla naturligt så hade ju du sett det, då hade<br />
du sett dom knulla. Djuren. När djuren är homosexuella, då, visst, då.”<br />
Aktör 4:<br />
Och jag orkade inte. Jag sa emot kort att det finns dokumenterade homosexuella<br />
beteenden hos flera hundra djurarter, han skrattade åt mig och sen var diskussionen<br />
över.<br />
Dagen <strong>efter</strong>. Vi står på sommarland. I kön till stockbanan. Jag, pappa, farbror och<br />
småkusinerna. Vi får plats i samma vagn, vi åker upp och precis innan den släpper<br />
från fästet och kastar sig ut i första backen, ropar pappa till farbror som satt direkt<br />
framför honom, inkilad mellan hans ben:<br />
”Är du redo med vaselinet för här kommer den!”<br />
Jag. Mina småkusiner. Två vuxna män. På ett sommarland.<br />
Är du redo med vaselinet. Här kommer den.<br />
(Ljusförändring, tillbaka till förhörsrummet, Förhörsledaren och Henke tar över.)<br />
Förhörsledaren:<br />
Berätta nu. (Paus) Henke, jag kan se på dig, på din andning här och på ditt sätt med<br />
ansiktet att det är någonting på gång nu.<br />
Henke:<br />
Nej. Jag tänker.<br />
Förhörsledaren:<br />
Andningen kan du aldrig rå över. Att den ökar. Kör igång nu.<br />
Henke:<br />
Kör igång med vaddå?<br />
Förhörsledaren:<br />
Du känner naturligtvis trycket <strong>av</strong> storebrorsan som står där ute. Du måste, du måste,<br />
så går du ut. Vi vet inte vilka ord han använde, men så går du ut. Han vill att du ska<br />
göra någonting. Då känner du ju trycket att du måste göra som brorsan säger. Klart<br />
man ställer upp för brorsan.<br />
Henke:<br />
Nej. Jag vet inte. Nej.<br />
Förhörsledaren:<br />
Han kallar på dig där och du går ut och pratar med honom och han vill ha din hjälp<br />
med något. Du kunde ju aldrig drömma om att du skulle sitta häktad.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
51
Henke:<br />
Det här? Nej. Nej. Fy fan.<br />
(Paus)<br />
Förhörsledaren:<br />
Du kan inte stå emot brorsan. Du måste helt enkelt göra det som han begär <strong>av</strong> dig.<br />
Henke:<br />
Okej.<br />
Förhörsledaren:<br />
Det brukar vara så med syskon. Din bror och du… Man ställer upp för sina syskon.<br />
Det har du sagt i något sammanhang.<br />
Henke:<br />
Ja, det gör man. O ja. Det har jag gjort i alla tider.<br />
Förhörsledaren:<br />
Det verkar som att Theo skiter i dig. Han verkar inte bry sig om hur det går för dig. Vi<br />
har vädjat till honom Flera gånger i går sade vi att ”tänk på Henke. Ska du dra med<br />
dig Henke i det här?”<br />
Henke:<br />
Mm.<br />
Förhörsledaren:<br />
Han bryr sig inte. ”Tänk nu vilket ansvar du har mot Henke.”<br />
Henke:<br />
Mm.<br />
Förhörsledaren:<br />
Det var liksom inte hans problem. Det kanske är en sida du inte känner <strong>av</strong> honom?<br />
Henke:<br />
Nej. Faktiskt inte.<br />
Förhörsledaren:<br />
Henke, ska du ta sista chansen nu?<br />
Henke:<br />
Jaa. Jag försöker. Jag gör det.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
52
(Paus)<br />
Förhörsledaren:<br />
Vi <strong>av</strong>bryter det här förhöret. Klockan är tio och tjugo.<br />
Aktör 2:<br />
Henke har klarat det. Han har tigit sig igenom skiten. Till och med under rättegången<br />
håller han tyst.<br />
(Ljusförändring)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
53
Aktör 4:<br />
Kommer inte ihåg.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 14<br />
Aktör 3:<br />
Under tingsrättsförhandlingarna upprepar Theo och Henke samma fraser som under<br />
förhören.<br />
Aktör 4:<br />
Kommer inte ihåg.<br />
Aktör 3:<br />
Minns inte.<br />
Aktör 4:<br />
Har glömt.<br />
Aktör 2:<br />
De är påfallande lugna i Katrineholms tingsrätt. Under förhöret med Theo sitter<br />
Henke och studerar sina nedbitna naglar. Theo skakar i sin tur uppgivet på huvudet<br />
när hans forna vänner vittnar mot honom.<br />
Aktör 4:<br />
Eftersom ingen <strong>av</strong> dem har erkänt är både Theo och Henke åtalade för mordet.<br />
Åklagaren driver tesen att båda bröderna var närvarande när <strong>Johan</strong> Pettersson fick<br />
halsen <strong>av</strong>skuren, men har garderat sig genom att även åtala Henke för skyddande <strong>av</strong><br />
brottsling.<br />
Aktör 3:<br />
<strong>Johan</strong> befann sig vid mordplatsen ögonblicken innan Theo ställde sig utanför Henkes<br />
fönster och ropade, det är fastställt. Som kommunanställd hade han nämligen<br />
nyckelkort till friskvårdsanläggningen i AVA-huset och undersökningen har visat att<br />
<strong>Johan</strong> dragit kortet vid midnattl, även om inget tyder på att han varit inne i lokalen.<br />
Aktör 4:<br />
På soppåsarna från soprummet fanns finger<strong>av</strong>tryck från både Henke och Theo.<br />
Liksom på den söndertrasade ölburken. Blodet på tubsockorna, t-shirten, jackan och<br />
en <strong>av</strong> skorna kommer antingen från <strong>Johan</strong> Pettersson eller en mycket nära släkting<br />
till honom. Några <strong>av</strong> blodfläckarna på t-shirten och jackan kommer från två personer.<br />
Aktör 3:<br />
<strong>Johan</strong>.<br />
54
Aktör 4:<br />
Och Theo.<br />
Aktör 1:<br />
Bröderna nekar och nekar. De fattar inte hur <strong>Johan</strong>s tillhörigheter hamnat i Theos<br />
soprum, inte varför Theos blod blandats med <strong>Johan</strong>s på t-shirten och jackan.<br />
Åklagaren:<br />
Varför säger du att du har minnesluckor Theo? Du säger ju att du inte var så<br />
berusad. Skäms du över något? Den där kvällen borde ha etsat sig fast i ditt minne<br />
för evigt.<br />
Aktör 1:<br />
Säger Åklagaren.<br />
Theo:<br />
Vad skulle jag skämmas över?<br />
Aktör 1:<br />
Säger Theo.<br />
Aktör 4:<br />
Sen kommer tingsrättens dom:<br />
Aktör 1:<br />
(läser)<br />
”Gärningen har präglats <strong>av</strong> mycket stor grymhet och hänsynslöshet. Några<br />
förmildrande omständigheter har heller inte framkommit.”<br />
Aktör 4:<br />
Theo döms till livstids fängelse samt till att betala 200 000 kronor i skadestånd till<br />
<strong>Johan</strong> Petterssons familj.<br />
Aktör 1:<br />
(Läser)<br />
”Den åtalade bedöms ha varit fullt tillräknelig vid brottstillfället. Han kan redogöra<br />
för timmarna före och dagarna <strong>efter</strong> mordet, vilket talar emot att han skulle ha<br />
befunnit sig i chocktillstånd eller gått in i en psykos.”<br />
Aktör 4:<br />
I Henkes fall blir domen otippat mild. Kanske var lillebrodern, trots allt, mindre<br />
involverad i mordet? Ett par års fängelse.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
55
Aktör 1:<br />
(läser)<br />
”Det kan inte helt uteslutas att Theo och Henrik Svensson haft tillräckligt med tid på<br />
sig för att tillsammans och i samråd ta livet <strong>av</strong> <strong>Johan</strong> Pettersson, kasta ned honom i<br />
dagvattenbrunnen och städa brottsplatsen. Beträffande Henke Svensson kan dock<br />
tingsrätten konstatera att tidsmarginalerna varit små, vilket i någon mån talar mot att<br />
han deltagit i dödandet <strong>av</strong> <strong>Johan</strong> Pettersson.”<br />
Aktör 4:<br />
Men ett oväntat bråk uppstår <strong>efter</strong> tingsrättens domslut. En viktig detalj har missats.<br />
Aktör 3:<br />
Rätten har inte slagit fast att mordet på <strong>Johan</strong> är ett hatbrott. I domen står bara:<br />
Aktör 1:<br />
(Läser)<br />
”Genom Paula X:s vittnesmål måste det anses utrett att Theo Svensson ringaktade,<br />
såg ned på, <strong>Johan</strong> Pettersson som han då visste var homosexuell. Det kan därför<br />
inte uteslutas att den omständigheten att <strong>Johan</strong> Pettersson ›stötte‹ på Theo<br />
Svensson på Statt har utgjort ett tillräckligt motiv för Theo Svensson att ta livet <strong>av</strong><br />
<strong>Johan</strong> Pettersson. Vidare präglas gärningen <strong>av</strong> särskild hänsynslöshet genom att<br />
densamma riktats mot en person med visst förståndshandikapp och bland annat<br />
inrymt ett bakomliggande homosexuellt motiv.”<br />
Aktör 4:<br />
Bland annat?<br />
Aktör 3:<br />
Fanns det några andra motiv?<br />
Aktör 4:<br />
Pyret, hennes krogsällskap, vittnena som såg Theo slicka <strong>Johan</strong> i örat på Statt – alla<br />
är eniga. Theo var vansinnig över att <strong>Johan</strong> Pettersson hade stött på honom. Det var<br />
därför han lockade med <strong>Johan</strong> till bordet och förnedrade honom inför sällskapet. Inte<br />
för att han var klen eller förståndshandikappad.<br />
Aktör 3:<br />
Theo ville dra gränsen mellan bögar och män, kvinnligt och manligt. Han var minsann<br />
ingen som bögar stötte på.<br />
Aktör 4:<br />
Vad skulle han i så fall vara för slags man?<br />
(Ljusförändring. Som förut, Aktörerna lämnar sina roller, står utanför)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
56
Aktör 3:<br />
Jag har alltid vetat vad som krävts. Från början, direkt. Vilken slags man jag bör vara.<br />
Aktör 2:<br />
Lek inte med tjejerna, har Du inga killkompisar?<br />
Aktör 1:<br />
Ska du inte hålla på med någon sport?<br />
Aktör 4:<br />
Pappa har kollat, det finns plats i hockeylaget.<br />
Aktör 3:<br />
Och sen, när man blev äldre, en mystisk förändring <strong>av</strong> uppmaningarna...<br />
Aktör 1:<br />
Ska du inte skaffa en tjej? Ska du bara hänga med dom där killarna, har inte dom<br />
flickvänner?<br />
Aktör 2:<br />
Är det inte dags att sätta på nån brud nån gång?<br />
Aktör 3:<br />
Men… vem?<br />
Aktör 4:<br />
Men vem som helst, bara få det gjort, se till att få det ur världen. Du vill väl inte vara<br />
sist?<br />
Aktör 2:<br />
Du vill väl inte att folk ska tro? Att det ska börja snackas? Börjar det snackas kommer<br />
du att få dras med det resten <strong>av</strong> livet, det går aldrig att tvätta bort.<br />
Aktör 3:<br />
Vad?<br />
Aktör 1:<br />
Bögstämpeln, fattar du väl?<br />
Aktör 3:<br />
Och när man hört det var det lite svårt att berätta det där. Att jag egentligen inte alls<br />
tyckte om sport, att jag sket i det, att det var trist, att jag tyckte våldsporr var äckligt<br />
och <strong>av</strong>tändande, att vara skitig och lerig och ha samma kläder och inte bry sig om sin<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
57
hygien bara var jävligt snuskigt, att motorer och bilar och att meka var typ döden, och<br />
att sitta i omklädningsrummet med massa gubbar och förväntas höra till bara för att<br />
jag är kille, förväntas skratta åt sexistiska skitskämt och hålla med om vem som är<br />
snygg vem som inte är det, att påpeka vilka som var tjocka och vilka som borde<br />
passa i sillikonpattar. Det. Det är mitt. Det är min hemlighet. Vad jag egentligen<br />
tycker.<br />
Aktör 1:<br />
Precis. För du vill ju inte att nån ska tro, så att du hamnar utanför?<br />
Aktör 3:<br />
(Paus)<br />
Nä.<br />
(Snabb ljusförändring, Aktörerna tillbaka till handlingen)<br />
Aktör 3:<br />
Fallet överklagas. Men bara dagarna innan nästa rättegång inleds återkallar Henke<br />
sitt överklagande.<br />
Aktör 4:<br />
Han riskerar att få ett strängare straff – kanske till och med dömas som medskyldig<br />
till mordet.<br />
Aktör 3:<br />
Rättegången mot Theo inleds en dryg månad <strong>efter</strong> tingsrättsförhandlingarna<br />
<strong>av</strong>slutades.<br />
Aktör 4:<br />
Under fyra dagar hörs alla vittnen igen.<br />
Aktör 3:<br />
Den 13 september 2002 har Hovrätten fattat sitt beslut.<br />
Aktör 4:<br />
Theo får tillbringa resten <strong>av</strong> sitt liv i fängelse. I likhet med tingsrätten anser hovrätten<br />
att överfallet på <strong>Johan</strong> Pettersson präglats <strong>av</strong> ”mycket stor grymhet och<br />
hänsynslöshet”.<br />
Aktör 2:<br />
Men den nya bedömning <strong>av</strong> motivet <strong>av</strong>viker på en viktig punkt:<br />
Mordet på <strong>Johan</strong> Pettersson var ett hatbrott.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
58
Aktör 4:<br />
Mindre än en månad senare erkänner Theo mordet på <strong>Johan</strong> Pettersson.<br />
Aktör 2:<br />
Sen ansöker han om resning, men får <strong>av</strong>slag. Domen kvarstår. Livstid.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
59
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 15<br />
Aktör 1:<br />
I Laramie var själva nyheten, uppståndelsen, att Matthew mördades för att han stött<br />
på fel kille.<br />
Aktör 2:<br />
Att <strong>Johan</strong> i Katrineholm stött på fel kille är något svensk media skiter i.<br />
Aktör 1:<br />
Skiter och skiter, men sparsmakad rapportering är det i alla fall. Precis som med<br />
Josef Ben Meddour. Att han blev dödad för sin läggning står inte heller det i pressen.<br />
Aktör 2:<br />
Istället står det att Josef, den 22 juli 1997, blir offer för en satanistisk rit på<br />
Ramberget.<br />
Aktör 1:<br />
Välkomna till Göteborg, gôtt å glatt, räkor och gröna kaniner, Sveriges framsida.<br />
(Black. Hög metal - Gruppen. Musiken bryts tvärt <strong>av</strong> ljudet <strong>av</strong> ett pistolskott. Där<strong>efter</strong><br />
ljudet från fåglar som lättar från träden. Sen ett skott till.)<br />
60
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Göteborg<br />
Bild 16<br />
(På väggen, ”Göteborg” fade in och ut. I mörkret, inspelade röster. Oroade, fulla med<br />
adrenalin, upprörda. Ljud <strong>av</strong> löpsteg, grenar och gräs som plöjs undan, hög fart.)<br />
Tom:<br />
Nycklarna! Helvete, var i helvete är solglasögonen.<br />
Nemesis:<br />
Skit i det! Spring!<br />
Tom:<br />
Jag glömde cigarettpaketet! Jag borde tagit det!<br />
Nemesis:<br />
Hitåt.<br />
Tom:<br />
Ska jag vända?<br />
Nemesis:<br />
Vänta, det kommer en bil!<br />
(Ljud från en bil som kommer uppför backen)<br />
Tom:<br />
Din tatuering!<br />
Nemesis:<br />
Jävla tur man har polo. Helvete! Det är fucking kokhett!<br />
Tom:<br />
Det där jävla cigarettpaketet. (paus) Ingen såg oss va? Ingen har sett oss?<br />
(Lång paus. Man hör stegen, andetagen.)<br />
Nemesis:<br />
Han förtjänade det. Det var bra det som hände.<br />
(Plötsligt skarpt, bländande, kallt ljus.)<br />
61
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 17<br />
Obducenten:<br />
(Läser in i en diktafon)<br />
Vid fyndplatsen, belägen i sluttningen ca 3 meter söder om det gamla vattentornet,<br />
påträffades på stigen <strong>av</strong> en ung man som uppgett att han trodde det rörde sig om en<br />
berusad man, ”alkis” som sov ruset <strong>av</strong> sig. Grässlänten lutar något neråt i östlig<br />
riktning. I slänten växer ett par smala träd och lite sly samt halvhögt delvis gulnat<br />
gräs. Kroppen ligger raklång på mage, med armarna under kroppen. Kroppen ligger<br />
med huvudet i östlig riktning och fötterna ca 20 cm från ca 120 cm höga stenmuren.<br />
Kroppen iklädd en grå långärmad tröja, blåjeans samt ett par svarta sandaler.<br />
Framför huvudet och något söder om ligger en svart/mörkblå skinnryggsäck och en<br />
svart basebollmössa. Tröjan är något uppdragen så att ca 30 cm <strong>av</strong> ryggen är<br />
blottad. Basebollmössan är något blodbesudlad. Jeansbyxorna saknar livrem och ser<br />
hela ut på baksidan. I grenen är byxorna brunfärgade som <strong>efter</strong> <strong>av</strong>föring. På byxans<br />
framsida finns lite gräsbesudling. Axelremmarna till ryggsäcken sitter snurrade runt<br />
höger handled. Inne i högerhanden finns blå färg <strong>av</strong>satt från den genomblöta<br />
skinnryggsäcken. I den lätt knutna vänsterhanden finns några grässtrån.<br />
(Kort paus) På ryggen mellan skulderbladen och på linje syns från medellinjen och till<br />
höger därom 3 ganska runda, rödfärgade märken ca 7-8 mm i diameter. Det högra<br />
<strong>av</strong> märkena fuktar när man trycker på det, medan de andra inte fuktar. På magen och<br />
på bröstsidorna syns likfläckar. I höjd med vänster bröstvårta och omedelbart till<br />
vänster om medellinjen syns ett med oregelbundna kanter ca 5-7 mm litet hål, hålet<br />
fuktar vid påtryckning. Tröjans bröstparti har en tunnare blodbesudling, besudlingen<br />
har sugits ut på en större yta på grund <strong>av</strong> att tröjan är mycket blöt <strong>av</strong> regnet. På<br />
näsryggen, underläppen och till vänster på hakan syns hud<strong>av</strong>skrapning. På vänster<br />
sida hjässan syns en större krosskada. (Ljusförändring. Fortsätter prata på vägen ut)<br />
Obduktion bestämdes till torsdagen den 24 juli 09:30.<br />
Aktör 2:<br />
(Börjar prata när obducenten fortfarande är på väg ut, tar över.)<br />
Josef Ben Meddour.<br />
Aktör 3:<br />
Från Algeriet.<br />
Aktör 2;<br />
Bott i Sverige sen början <strong>av</strong> åttiotalet. Älskade Olof Palme.<br />
Aktör 4:<br />
Kroppen är hans.<br />
Bild 18<br />
62
Aktör 3:<br />
Han har blivit torterad med elpistol, skjuten i ryggen 2 gånger och lämnad i gräset vid<br />
Rambergets gamla vattentorn i Göteborg i 1 dygn innan någon hittade honom.<br />
Aktör 4:<br />
Josef var bög. Media skrev snabbt om ett bögmord på Hisingen i Keillers park.<br />
Aktör 1:<br />
Killers park i folkmun.<br />
Aktör 4:<br />
Men det kommer snart att ändras på. Snart får bögmordet kliva åt sidan för<br />
satanistmordet.<br />
Aktör 3:<br />
Det säljer fler lösnummer med satanism.<br />
Aktör 2:<br />
När Josef kom till Sverige tyckte han det var det förlovade landet.<br />
Aktör 4:<br />
Det tyckte han inte riktigt längre <strong>efter</strong> sjukpensionering, ett otal misshandelsfall,<br />
sviken kärlek och trångsynta svenskar.<br />
Aktör 3:<br />
”Rätt åt den 37-årige algeriern som blev mördad i parken. En liten missbrukande<br />
parasiterande bög. Väck med skiten!” står det i ett brev som kort <strong>efter</strong> mordet skickas<br />
till RFSL i Göteborg.<br />
Aktör 2:<br />
Uppenbarligen är det fler i Göteborg som tänker så.<br />
(Dramatikerns kommentar: HÄR KAN MAN MED FÖRDEL LÄGGA IN NYA/FÄRSKA<br />
FALL!!!)<br />
Mellan 1990 och fram till mordet på Josef 1997 sker följande:<br />
Aktör 1:<br />
Två lesbiska kvinnor mördas i Haga <strong>av</strong> den ena kvinnans ex-man.<br />
Aktör 2:<br />
Polisen griper två män med en bomb <strong>av</strong>sedd för RFSL.<br />
Aktör 3:<br />
En bisexuell man hittas mördad i Kungsparken.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
63
Aktör 2:<br />
Två män döms <strong>efter</strong> att ha rånat homosexuella män på stan.<br />
Aktör 4:<br />
En kvinna som lämnar gayklubben Touch blir nedslagen när hon svarar ja på frågan<br />
om hon är lesbisk.<br />
Aktör 3:<br />
En homosexuell man raggar upp en annan man i en park och blir senare knivhuggen<br />
<strong>av</strong> denne i hemmet.<br />
Aktör 2:<br />
Som kronan på verket misshandlas konstnären Per Skogsberg till döds utanför de<br />
offentliga toaletterna i Kungsparken.<br />
Aktör 1:<br />
Skogsberg var en 60-årig konstnär, på väg hem från krogen, blev kissnödig och tog<br />
vägen förbi urinalen. Där möttes han <strong>av</strong> två unga nazister som misstog honom för<br />
bög, sparkade honom i ansiktet och hoppade på hans huvud.<br />
Aktör 4:<br />
Och det här, det var fall bara på nittiotalet fram till dess att Josef blev mördad.<br />
Efter det har det skett fler.<br />
Aktör 3:<br />
Många fler.<br />
Aktör 4:<br />
Göteborg, gôtt, glatt och härligt.<br />
Aktör 3:<br />
Var tredje homosexuell göteborgare uppger att han/hon utsatts för våld eller<br />
trakasserier.<br />
Aktör 4:<br />
Siffran är betydligt lägre i resten <strong>av</strong> landet.<br />
Aktör 2:<br />
Göteborg är paradoxernas stad. Buskis och nazism samsas sida vid sida.<br />
Aktör 1:<br />
Västkusten har alltid varit ett starkt nazistfäste och flera bögmord har varit utslag <strong>av</strong><br />
nazistiskt våld.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
64
Aktör 2:<br />
Åtminstone vid tiden då Josef förlorade livet, på 90-talet.<br />
Aktör 1:<br />
Lägg lite gamla patriarkala föreställningar om män och manlighet, konservativ<br />
kyrklighet, svår segregation och stora klasskillnader.<br />
Aktör 2:<br />
Där har du Göteborg med omnejd.<br />
Aktör 1:<br />
Hit till stan flyttade dom alla tre: Josef och hans banemän Nemesis och Tom.<br />
(Musik – Knô dej in/Sonya Hedenbratt)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
65
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 19<br />
(Ljuset ner, en kägla fokuserad på en man i Josefs ålder, Harry. Musiken tonas ut)<br />
Harry:<br />
Det är jobbigt det här. Det är så många år sedan. Ändå gråter jag varje dag. Jag<br />
älskade honom och det förstod jag först när han var död.<br />
Aktör 2:<br />
Harry. Josef och han hade ett förhållande.<br />
Harry:<br />
Han blev enormt förtjust i Sverige under sin tid här före mordet på Palme, trodde att<br />
han kommit till drömlandet. Josef hade blivit kär i en 30 år äldre man – Knut - och tog<br />
chansen att komma bort från sin familj i Algeriet, de var konservativa muslimer. Knut<br />
jobbade på sjön, var nästan aldrig hemma, och ganska så fort träffade Josef en<br />
annan man vid sidan om. Och ska man vara ärlig så var han inte särskilt kär i Knut.<br />
Aktör 2:<br />
Det var i slutet på 80-talet som Josefs liv förändrades drastiskt. Han var på väg till sitt<br />
städjobb på Hisingen, tidig morgon, går över en gata och plötsligt, från ingenstans,<br />
dyker en bil upp. Josef hinner knappt märka smällen, känner bara hur marken under<br />
hans fötter rycks undan. Han vaknar i gipsvagga på sjukhuset och då… Man kan<br />
säga att det är inte bara hans kropp som trasats sönder.<br />
Harry:<br />
Då blev han sjukpensionär, mådde fruktansvärt psykiskt dåligt. Blev som en annan<br />
person <strong>efter</strong> olyckan, fick en massa nojjor, som att det var fult att vara hårig, hatade<br />
sin krulliga kalufs, kunde i perioder inte gå utanför dörren. Jävla arabutseende, sa<br />
han. Fick ligga hemma i Knuts hus, låg där och ringde heta linjen och så träffades vi.<br />
Aktör 2:<br />
Heta linjen. Dåtidens www.<br />
Harry<br />
Det var ganska romantiskt. Jag uppvaktade honom där i huset, vi blev kära. Knut<br />
kom hem från sjön, fick höra om oss och kastade ut Josef, som fick en egen<br />
lägenhet. Där, hos honom hade vi vårt lilla love nest.<br />
Aktör 2:<br />
Grannarna ringde polisen ibland, det var stundtals mycket bråk i lägenheten. Josef<br />
blev körd till sjukhuset ett antal gånger <strong>efter</strong> att ha blivit slagen.<br />
66
Harry:<br />
Jag har dåligt ölsinne. Josef hade sin paranojja. Det ena ledde till det andra… Bråken<br />
handlade mest om bagateller, i alla fall tyckte jag det. Men jag tror ändå han älskade<br />
mig, trots allt.<br />
Aktör 2:<br />
Med åren ville Josef knappt gå ut längre, satt i lägenheten, blev djupt deprimerad.<br />
Köpte öl på krita och hängde runt på Maria kyrkogård, satt där på en bänk tills det<br />
blev mörkt.<br />
Harry:<br />
Han blev lätt alkoholiserad. Började bete sig annorlunda, bjöd hem vilt främmande<br />
människor som han träffat på stan. En gång när jag var hemma hos honom var<br />
dörren till den stora klädkammaren sönderslagen. Han berättade att han varit ute på<br />
stan, full, träffat två killar, tagit med dom hem, dom misshandlade honom och låste in<br />
honom i klädkammaren, stal prylar från honom. Han blev tvungen att sparka upp<br />
dörren för att komma ut. (Paus) Mycket <strong>av</strong> hans rädslor för att röra sig utanför<br />
lägenheten bottnade i att han var rädd för att bli nedslagen.<br />
Aktör 2:<br />
Kvällen då Josef blev mördad hade han som vanligt suttit hemma, druckit lite, ringt<br />
lite folk, tagit sig ut på stan.<br />
Harry:<br />
Vi hade inte hörts på ett par dagar, vi hade grälat, inget allvarligt. Jag vaknade hos<br />
honom och gick där<strong>efter</strong> hem till min egen lägenhet. Jag kommer inte ens ihåg vad<br />
grälet handlade om. (Paus) Det går inte en dag utan att jag tänker på det. Det har<br />
gått nästan tio år, men det känns som att det bara gått några veckor.<br />
(Ljuset förändras)<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
67
Aktör 1:<br />
Josef. En sjukpensionerad, lätt alkoholiserad man som var rädd för mörkret.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 20<br />
Aktör 2:<br />
Som enligt nära vänner var livrädd för att åka spårvagn, hade en utvecklad fobi för<br />
det.<br />
Aktör 1:<br />
Varför följde han med två för honom helt okända män bort från stan, över bron till<br />
Hisingen med spårvagn i gryningen för att sen promenera upp med dom på<br />
Ramberget?<br />
Aktör 2:<br />
”De låtsades vara bögar för att få med honom till mordplatsen” säger Zita, Nemesis<br />
flickvän till polisen.<br />
Aktör 1:<br />
Men vänta… Det var Theo Bomben i Katrineholm som gjorde det. Låtsades vara<br />
bög?<br />
Aktör 4:<br />
”Vi ville lära honom en läxa” sa Nemesis under ett <strong>av</strong> förhören.<br />
Aktör 1:<br />
”Vi vill lära honom en läxa”, det var väl Aaron Mckinney som sa det, om Matthew?<br />
Tom:<br />
(Tar fram en stol, sätter sig. Svarta kläder, t-tröja, skinnväst, byxor. Han är välbyggd.)<br />
Man ser direkt vad det är för en typ. Har ett feminint utseende, bär en väska med en<br />
rem på. Jag börjar tänka på om det är en kille eller en tjej, om han bytt kön eller nåt.<br />
Aktör 4:<br />
Säger Tom ett halvår <strong>efter</strong> mordet, då han blivit gripen.<br />
(Ljuset förändras)<br />
68
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 21<br />
Tom:<br />
Han tafsar på oss. Jag känner någon slags ångestladdad ilska. Jag vill spöa skiten ur<br />
han.<br />
Nemesis:<br />
(in, klädd i svart läderkappa, halsband med pentagram)<br />
Killen gör allt förutom att knulla oss i röven. Bögjävlen går ju <strong>efter</strong> oss!<br />
Aktör 1:<br />
Tom. Och Nemesis. Blodsbröder och delaktiga i MLO.<br />
Aktör 3:<br />
Misantropiska Lucifer Orden.<br />
Aktör 1:<br />
Ett ordenssällskap som de grundat, för de som dyrkade Satan, som mest var dom ett<br />
tiotal, men sällan fler än 7-8 medlemmar.<br />
Aktör 3:<br />
Nemesis och Tom var stommen.<br />
Aktör 1:<br />
Och Nemesis den självutnämnda ledaren.<br />
Aktör 3:<br />
Ibland annonserade dom <strong>efter</strong> katter i tidningen. Katter som de kunde offra, för att<br />
kunna dricka deras blod under högtidliga former, i mässor. Men inte nu, inte i natt.<br />
Aktör 1:<br />
Tom och Nemesis är blodsbröder. De skulle aldrig förråda varandra.<br />
Aktör 3:<br />
När Nemesis för första gången skulle träffa en beundrarinna till honom – Zita, som<br />
senare blev hans flickvän – på Göteborgs Central sa han:<br />
Nemesis:<br />
Jag kommer inte och hämtar Dig på stationen ensam. Jag har med min högra hand.<br />
Tom. Honom har jag alltid med mig, vi är varandras livvakter.<br />
Aktör 3:<br />
Zita hade fått kontakt med honom, eller snarare Nemesis med Zita, som ville kolla<br />
upp henne. Han ringde till hennes telefonsvarare och sa:<br />
69
Nemesis:<br />
Hej det här är Nemesis från MLO. Jag söker Zita. Jag vill komma i kontakt med<br />
henne för att se vad hon har att komma med.<br />
Aktör 3:<br />
Hon visste mycket väl vem det var, han verkade rätt extrem, han hade gjort sig känd<br />
på olika samhällsmagasin på TV. Hon åker ner från Stockholm på vinst och förlust,<br />
hänger med Nemesis och Tom, åkte ut till hans lägenhet nedanför Ramberget.<br />
Nemesis:<br />
Vi har stor makt här i Göteborg. Alla är rädda för oss, alla har respekt för mig, för vi är<br />
riktiga satanister.<br />
Aktör 1:<br />
Zita ser storögt på Nemesis, som bjudit på öl och amfetamin, de står utanför en<br />
livsmedelsbutik som Tom gått in i. Alldeles nyss har Nemesis visat henne en pistol.<br />
Nemesis:<br />
Människooffer har givits till Satan med den här.<br />
Aktör 3:<br />
Zita är imponerad. Han är hennes idol. Hon är 23, bara något år äldre än Nemesis<br />
som verkar helt uppslukad <strong>av</strong> löpsedeln på väggen. Något om ett homosexmord på<br />
Hisingen.<br />
Aktör 1:<br />
Tom kommer ut ur butiken med en tidning.<br />
Tom:<br />
Såg du löpsedeln?<br />
Nemesis:<br />
(I Zitas öra)<br />
Zita. Det var vi som dödade bögen.<br />
Aktör 1:<br />
En vecka innan det går Nemesis och Tom runt på stan.<br />
Tom:<br />
Vi har festat i typ två dygn, drygat ut fyllan med lite amfetamin, så vi är egentligen<br />
piggare än man borde vart.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
70
Nemesis:<br />
Varit runt lite överallt, men till slut bestämde vi oss för att dra hem.<br />
Nemesis:<br />
Då visste vi ju inte att det var en bögpark där.<br />
Aktör 3:<br />
Kungsparken. I höjd med Rosenlund. Vid den här tiden ett ökänt raggningsstråk för<br />
homosexuella. I och omkring urinalen, där nazisterna hoppade på Per skogsbergs<br />
skalle.<br />
Aktör 1:<br />
Josef sitter där. I gräset. Med en vinare. Ganska berusad. Bredvid honom en annan<br />
man, kanske en kompis till honom, med cykel. Vem det är blir aldrig klarlagt.<br />
Nemesis:<br />
De tjafsar om nåt, vet inte vad. Nåt skit. Sen fick han syn på oss.<br />
Aktör 1:<br />
De unga killarna, 21 och 20 år gamla, sticker ut rätt bra på Göteborgs gator.<br />
Nemesis har utmärkt sig tidigare, varit inblandad i misshandel, hotat folk med<br />
pentagram runt halsen till livet om de inte kunnat svara på hans hundra frågor om<br />
satanism, skrikit skymford <strong>efter</strong> dem och har ett rykte om sig att vara aggressiv och<br />
farlig, skriker att han tillhör MLO.<br />
Aktör 2:<br />
Han har upplevts som dominant ända sen barnsben <strong>av</strong> klasskamrater, vänner, lärare.<br />
Hård. Brist på empati. Allt sådant vittnar folk om från barndomsstaden Luleå.<br />
Inte riktigt mobbad men ändå inte med de andra, <strong>efter</strong>som han betedde sig som skit<br />
mot dem. Hotade allt och alla, utövade makt till och med mot sin mamma.<br />
Aktör 1:<br />
Under högstadieperioden bytte han serietidningar mot blytung metal och gjorde<br />
uppror, mot hela vuxenvärlden, systemet. Skapade stor uppståndelse i Luleå när han<br />
hällde grisblod på en kyrkport. Började alltid gå beväpnad, aldrig mindre än 4 knivar.<br />
Aktör 2:<br />
När Nemesis intresserar sig för satanismen är den och metalscenen som störst i<br />
grannlandet Norge. Kanske är det här han börjar resan mot sitt kommande<br />
brödraskap – MLO. Nemesis tar sitt nya namn, lämnar sitt riktiga – Edward – bakom<br />
sig.<br />
Aktör 3:<br />
Tom är stjärnan. Han har ett black metalband - Gruppen. Det gick ovanligt bra för<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
71
dem till skillnad från de flesta andra källarband. Han växte upp i Strömstad med<br />
räkor, dans på brygga, skriande fiskmåsar, och – enligt vänner – världens skönaste<br />
medelklassfamilj.<br />
Aktör 1:<br />
En helt vanlig kille.<br />
Aktör 3:<br />
Hela familjen sägs vara musikaliskt begåvad, och Toms fascination för metal kickar<br />
igång redan på mellanstadiet. Han bildar sitt första band, spelar in en demo, sneglar<br />
mot Norge, bryter upp och startar ett nytt band – Gruppen – i åttonde klass.<br />
Aktör 1:<br />
Tom ville utforska mer genuint musikaliskt mörker.<br />
Aktör 3:<br />
Tom är bara 15 år gammal när bandet får sina första stora spelningar. Ryktet sprids<br />
snabbt via fanzines. Samtliga medlemmar i Gruppen kallar sig satanister och<br />
försöker <strong>efter</strong>apa sina norska förebilder så mycket det bara går. Tom hoppar <strong>av</strong><br />
gymnasiet, flyttar till Göteborg för att hänge sig åt musiken på allvar.<br />
Aktör 1:<br />
Samtidigt kommer de första indikationerna om att han är ute på tunn is.<br />
Aktör 3:<br />
Gruppen skall snart släppa sin fullängdare. De får stor uppmärksamhet på sina håll. I<br />
metalkretsar börjar bandet bli ett namn på riktigt. Gruppen får spelningar här och var i<br />
Sverige och Norge, åker utomlands på turné.<br />
Aktör 1:<br />
Tom, den som alla beskriver som rolig, trevlig, artig, åker tre år <strong>efter</strong> flytten till<br />
Göteborg fast för rattfylla, tar amfetamin regelbundet, köper vapen för pengarna från<br />
Gruppen – bandet han nu knappt kan hålla ihop längre.<br />
Aktör 3:<br />
Hur blev det så?<br />
Aktör 1:<br />
Så killarna syns. Det gör de. Sticker ut från mängden. Precis som Josef.<br />
Tom:<br />
Så fort vi ser honom. Vi fattar ju att han är bög, har så jävla konstig utstrålning.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
72
Aktör 1:<br />
Det är då. Det är då Josef - den lille kepsprydde mannen som suttit vid toaletterna<br />
springer fram till dem.<br />
Aktör 3:<br />
(Spelar aldrig Josef, läser hans repliker rakt ut till publiken Ogestaltat.)<br />
Vänta! Är ni Satans barn?<br />
Tom:<br />
Nej, vi är med i Jehovas vittnen.<br />
Aktör 3:<br />
Ni har satanistkläder. (Tom och Nemesis börjar gå.) Jag vill också bli satanist, kan<br />
inte ni lära mig det?<br />
Nemesis:<br />
Lägg <strong>av</strong>, Stick härifrån.<br />
Aktör 3:<br />
Snälla!<br />
Nemesis:<br />
Stick!<br />
Aktör 3:<br />
Bli inte arg på mig, bli inte arg på mig!<br />
Aktör 1:<br />
Han ger ett skitjobbigt intryck, killen som berättar att han heter Josef och kommer<br />
från Frankrike. Så jobbig att hans polare cykelmannen ropar att Nemesis och Tom<br />
ska akta sig för honom. Ropar att han är en bögjävel. Josef härsknar till och börjar<br />
skälla tillbaka.<br />
Tom:<br />
(till publiken)<br />
Cykelmannen ligger där och pratar en massa konstig skit om Josef, hör inte riktigt<br />
vad. Men när vi börjar gå fortsätter Josef att hänga <strong>efter</strong> oss.<br />
Nemesis:<br />
(Till publiken)<br />
Han kommer fram och tar på mig, tar på mitt hår, så att hans fingrar känns på nacken<br />
och det tycker jag inte är så roligt för… killen är, inte fan vet jag, om inte narkoman så<br />
alkoholist. Det är som att han tycker att det är roligt att vi är satanister och försöker<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
73
skämta om det.<br />
Aktör 3:<br />
Var inte arga på mig, var inte arga. Ni får inte vara arga på mig.<br />
Aktör 1:<br />
Han följer dem i omkring 100 meter till. Cykelmannen också, som är sur och kräver<br />
att få snacka med Josef. Nemesis och Tom går vidare, men märker att de två<br />
grälande fyllkajorna plötsligt blir ordentliga ovänner. De skriker och gapar. Vid<br />
Grönsakstorget stannar Nemesis och Tom och kollar nyfiket hur bråket går.<br />
Aktör 3:<br />
Han tog mitt vin, Den jäveln! Han tog mitt vin och min tobak! Och han har en kniv!<br />
Tom:<br />
(Till publiken)<br />
Jag tar upp en glasflaska, slår <strong>av</strong> den, och så går vi mot cykelmannen. Då gör han<br />
liksom en gest med händerna, nej det är ingen idé att bråka, tyckte han och så går<br />
han därifrån.<br />
Aktör 1:<br />
Eh, vad händer nu? Varför detta plötsliga hjältemod? Josef var ju asjobbig?<br />
Tom:<br />
Jag tar tillbaka tobakspaketet och ger det till Josef. Sen går vi bort och han följer med<br />
och pratar, säger en massa konstiga saker. Vi tänker att han får ju följa med oss då<br />
så får vi se vad vi gör med honom.<br />
Aktör 1:<br />
Vad är det Tom håller tyst om i förhören när han förklarar detta? Är det inte en lite väl<br />
ologisk vändning? Varför börjar de plötsligt agera bästa vänner när de nyss retat sig<br />
till döds?<br />
Tom:<br />
Du. Va sa du att du hette?<br />
Aktör 3:<br />
Josef.<br />
Tom:<br />
Vi heter Micke och Thomas.<br />
Nemesis:<br />
Är du verkligen intresserad <strong>av</strong> satanism på allvar? Vill du lära dig mer?<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
74
Tom:<br />
Vill Du följa med hem? Dricka lite sprit?<br />
Aktör 1:<br />
Nemesis bor i princip alltid hos Tom. Har egen madrass på golvet. Egna sängkläder,<br />
nattprylar. Blodsbröder.<br />
Tom:<br />
(Till publiken)<br />
Jag har tänkt på detta i häktet. Han kanske trodde att vi var bögar <strong>efter</strong>som vi bodde<br />
och sov ihop. För han verkade lite <strong>efter</strong>bliven.<br />
Aktör 1:<br />
”Trodde vi var bögar”? Nemesis flickvän Zita hävdar i de första förhören att de säger<br />
att de är bögar och frågar om Josef vill följa med dem hem och ha lite kul. Att de<br />
redan när de träffar Josef börjar planera vad de ska göra med honom och väljer ut<br />
honom som offer just på grund <strong>av</strong> att han flirtar med dem.<br />
Aktör 3:<br />
Njäe,. Jag vet inte om jag vill. Kan vi inte prata här på stan i stället?<br />
Tom:<br />
Spårvagnen kommer. Ska du med?<br />
Aktör 3:<br />
Vet inte.<br />
Tom:<br />
Nähä.<br />
Aktör 3:<br />
Jag vill bli ett Satans barn. Jag har sett på TV att satanister skär sig och jag vill lära<br />
mig hur man dyrkar Satan.<br />
Tom:<br />
Går du med eller inte?<br />
Aktör 1:<br />
Spårvagnen har stannat, men Josef vill inte kliva på.<br />
Tom:<br />
(Till publiken)<br />
Just då när vi ska gå på så säger han:<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
75
Aktör 3:<br />
Vänta lite, vänta lite för jag måste fråga er en massa grejer!<br />
Tom:<br />
Vi missar spårvagnen och då blir vi lite förbannade på honom.<br />
Aktör 1:<br />
Josef hade ju spårvagnsfobi. Skulle han verkligen följa med självmant?<br />
Då sjuans spårvagn kommer något senare följer Josef, trots allt, med Tom och<br />
Nemesis. Han sätter sig framför Tom, medan Nemesis sätter sig på andra sidan<br />
gången.<br />
Tom:<br />
Han sitter och tittar på mig med ett konstigt leende. Han lutar sig fram och försöker ta<br />
<strong>av</strong> mig mina solglasögon. Jag tror att han vill prova dem och ger dem till honom. I<br />
stället sätter han dem på mig, fast uppe i håret.<br />
Aktör 3:<br />
Du blir sötare då.<br />
Tom:<br />
Och jag… Jag tittar ut genom fönstret. Jag är riktigt arg, känner mig överrumplad.<br />
Irriterad över bögen. Jag sätter upp min hand på ledstången i vagnen och då lägger<br />
Josef sin hand över min högra hand. Jag tittar på honom och han säger:<br />
Aktör 3:<br />
Jag tycker du är snygg. (Tom sliter bort handen) Bli inte arg!<br />
Tom:<br />
Eftersom det är lite annat folk på spårvagnen vill jag inte ställa till en scen fast jag<br />
känner att jag vill klippa till honom. Jag är illa berörd, känner mig äcklad <strong>av</strong> hans<br />
beteende och uppenbarelse och hela hans sätt att vara.<br />
Aktör 1:<br />
De hoppar <strong>av</strong> vid Hjalmar Brantingsplatsen. Tom bor i Brämaregården, ett gammalt<br />
arbetarkvarter nedanför Ramberget på Hisingen. Lägenheten är i en källare, har inga<br />
fönster.<br />
Tom:<br />
Vi går och tänker på att vi ska döda honom. Vet ju inte när vi får tillfälle, så vi tänker<br />
att vi tar hem honom till min lägenhet så får vi se hur det blir.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
76
Aktör 1:<br />
Men Josef vägrar plötsligt att följa med in. Det verkar läskigt. Enligt<br />
förundersökningen har han återigen försökt ta Toms hand, men blivit <strong>av</strong>visad.<br />
Aktör 3:<br />
Är det säkert att ni inte kommer att göra mig illa? Ni ska väl inte slå mig? Lovar ni att<br />
inte slå mig?<br />
Tom:<br />
Jag blir rasande. Jävla idiot, säger jag och går ensam in för att dricka ett glas vatten,<br />
hämtar min pistol. Jag förvarar den i en låda vid sängen och den är laddad med åtta<br />
skott. Jag vill inte ha hölstret på mig <strong>efter</strong>som jag inte har någon jacka, utan bara min<br />
skinnväst och långärmade tröja, så jag stoppar ned vapnet i byxlinningen där fram.<br />
Elpistolen hänger jag i skärpet. Syns inte att jag bär vapen. Tänker att jag ville döda<br />
honom.<br />
Aktör 1:<br />
De börjar alla tre gå mot Keillers park, Ramberget. Helt lätt att ta sig upp till parken är<br />
det inte, en brant, lång backe är det enda alternativet från deras håll. Under<br />
promenaden uppför backen ber Josef Tom att säga någonting som bevisar att han är<br />
satanist.<br />
Tom:<br />
In nomine Dei nostri Satanas Luciferi excelsis.<br />
Nemesis:<br />
Det betyder ungefär ”I vår herre Lucifers namn”.<br />
Aktör 3:<br />
In nomine Destri. Dest…<br />
Nemesis:<br />
Nej, in nomine Dei nostri Satanas Luciferi excelsis.<br />
Aktör 3:<br />
(glatt)<br />
Destri, Destri! Destri! Destri!<br />
Aktör 1:<br />
Josef beter sig som ett litet barn. Hoppas upp och ner, skrattar, uttalar fel.<br />
Han rabblar det hela vägen upp. Så mycket att det blir Tom och Nemesis smeknamn<br />
på honom halvåret <strong>efter</strong> mordet fram till att de grips. Nu låter de honom dra handen<br />
över Toms hår, de säger inte emot längre. De vet vart de ska. Det gamla vattentornet<br />
i den andra delen <strong>av</strong> parken. Utsikten är fantastisk. Man ser hela Göteborg. Men först<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
77
måste de gå igenom parken och svänga in på den lilla stigen på andra sidan. Josef<br />
får de inte tyst på. Då – plötsligt – dyker det upp en man med en hund! Helvete – de<br />
sliter in Josef bakom en barack som lägligt nog står i närheten. Pulsen går upp.<br />
Pistolen trycker mot magen på Tom. Vet Nemesis om att han är beväpnad? Gubben<br />
verkar inte ha sett dem. Det är tidig morgon. Tillslut är de framme vid tornet.<br />
Aktör 3:<br />
Det är vackert här! Utsikten!<br />
Aktör 1:<br />
Josef är uppspelt och går runt på gräsplätten.<br />
Aktör 3:<br />
Micke och Tomas är snälla! Det är så fint här. Jag tycker att det är så roligt att vara<br />
här med er.<br />
Aktör 1:<br />
Josef Ben Meddour vänder sig om och står med ryggen emot dem när Tom langar<br />
upp den brandgula elpistolen, en paralyzer, räcker över den till Nemesis.<br />
Om bara några minuter är han död.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 22<br />
(Ljusförändring)<br />
Aktör 3:<br />
När polisen klarlagt att den döde är Josef, riktas direkt misstankarna mot pojkvännen<br />
Harry. Vad som hänt på berget, vilka Josef följt med är ännu höljt i dunkel. Men<br />
basebollkepsen som Josef döljt sitt fula burr med, är Harrys. Kanske är det ett<br />
svartsjukebrott? Mitt i natten, 2 dar <strong>efter</strong> mordet, stormar ett gäng civilklädda poliser<br />
Harrys lägenhet.<br />
Harry:<br />
Jag vaknar <strong>av</strong> att de sparkar på dörren och jag håller på att skita på mig, hör hur<br />
dörren ger vika och tänker att nu har jag råkat ut för professionella bögknackare.<br />
Poliserna rusar in i rummet med dragna pistoler, sliter upp mig ur sängen, beordrar<br />
mig att ta <strong>av</strong> mig kläderna. Fattar ingenting, blir bara iskallt jävla livrädd. Försöker<br />
vara så följsam jag bara kan, någon tvingar ned mig mot golvet och sätter en fot i<br />
ryggen.<br />
Aktör 2:<br />
Först nu legitimerar polisen sig. De sätter på honom en vit pyjamas och när Harry<br />
stammande frågar vad som hände med hans andra kläder säger någon <strong>av</strong> polisen att<br />
de är tagna i beslag. För prover.<br />
78
Harry:<br />
Jag förstår fortfarande ingenting. Vad har jag gjort?<br />
Aktör 2:<br />
Eftersom han inte pratat med Josef på länge vet han ännu inte att pojkvännen är död.<br />
Ingen tycks heller vilja svara på hans frågor. Han får åka till polishuset barfota och<br />
förhörs omedelbart.<br />
Harry:<br />
De frågar vad jag gjort de senaste 20, 10, 5 dagarna, nämner bara Josefs namn i<br />
förbifarten. Jag känner hur vit jag blir, att hjärtat stannar en stund, jag blir som en<br />
zombie. (Till poliserna) Är han död?<br />
Aktör 1:<br />
Frågan används mot honom. Om han har sinnesnärvaro nog att ställa frågan så<br />
borde han väl egentligen redan veta? Hur kommer det sig att han inte bryter ihop och<br />
börjar gråta utan i stället sitter stum och känslokall? Ingen <strong>av</strong> poliserna informerar<br />
honom om att han har rätt till en advokat eller ett förhörsvittne. Harry stängs in i ett<br />
rum, får inte träffa vänner och får inget stöd. I stället kallas han mördare.<br />
Harry:<br />
Polisen ställer en massa intima frågor om min sexualitet och jag försöker be dem att<br />
lägga <strong>av</strong>. Jag har aldrig känt mig så förnedrad i hela mitt liv. De behandlar mig som<br />
skit. Bekänn, bögjävel. Så säger de hela tiden. Kallar mig bögjävel om och om igen.<br />
Tar allt ifrån mig. Min sorg över Josef. Min värdighet. Min stolthet. I två veckor<br />
skymfar de mig o<strong>av</strong>brutet. Vid ett tillfälle stänger förhörsledaren <strong>av</strong> bandspelaren och<br />
säger: ”berätta nu. Hur gör ni när ni knullar? Vad gör ni då?” När jag säger att vi väl<br />
gör som alla andra par, kramas och pussas, ville han ha detaljer. Jag är chockad.<br />
”Bara för min skull”, säger han. ”Jag vill veta”.<br />
Aktör 1:<br />
Efter gripandet sitter Harry häktad i två veckor för mordet på sin pojkvän. Han förhörs<br />
i princip dagligen, får inte läsa tidningar. När han släpps i brist på bevis anmäler han<br />
fallet till Justitiekanslern. Det är inte pengar Harry är ute <strong>efter</strong>, utan upprättelse.<br />
Aktör 2:<br />
Polisens attityder mot homosexuella är, och har länge varit, ett <strong>av</strong> de stora<br />
problemen i kampen mot hatbrott. Det finns siffror som att hela 70 procent <strong>av</strong> alla<br />
HBT-människor som utsatts för våld eller trakasserier undviker att göra en<br />
polisanmälan <strong>av</strong> rädsla för att bli hånade eller förlöjligade.<br />
Aktör 1:<br />
Först 1997, året då Josef sköts i rygg och nacke, började Säpo föra statistik över<br />
brott med homofobiska motiv.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
79
Aktör 2:<br />
Inom kåren gäller det att försvara sin manlighet. Man ska vara en karl och bete sig<br />
som en sådan.<br />
Aktör 1:<br />
Män i så kallade homosociala miljöer måste vara mycket väl medvetna om gränsen<br />
mellan man och bög, att skämta är ok, att komma med insinuationer.<br />
Aktör 2:<br />
(Väldigt pedagogiskt, glatt och okomplicerat)<br />
Till exempel om vi kramas, då är ryggdunket ett, två, tre mycket viktigt.<br />
(Tar tag i Aktör 3, kramar)<br />
Aktör 3:<br />
Men om vi gör som jag vill… (De håller still lite för länge tittar varandra i ögonen,<br />
nära) då har vi gått över gränsen. (De står kvar. Låter läpparna snudda varandra,<br />
närmar sig en kyss, nafsar sensuellt)<br />
Aktör 1:<br />
(Besvärad)<br />
Okej? Lägg <strong>av</strong> nu. Hörni?… (Tar tag i situationen, ställer sig framför)<br />
Omklädningsrummet. Där pojkar blir män. (Till aktör 3 och 2) Vad gör ni?<br />
Aktör 2 och 3:<br />
(Som sliter sig från varandra, in i ny situation, med ryggen mot)<br />
Vi dockar!<br />
Aktör 2:<br />
Alltså, jag drar min förhud över hans!<br />
(Aktör 4 kommer in och klatchar Aktör 1 i rumpan med en handduk.)<br />
Aktör 1:<br />
Va fan gör du, din jävel! Kom hit ska du få!<br />
(Får tag i en handduk, börjar skrattande att jaga <strong>efter</strong> Aktör 4, Aktör 2 springer<br />
plötsligt ifrån Aktör 3, mot de andra)<br />
Aktör 2:<br />
Åh nej – akta! Han gör en pissbomb!<br />
Aktör 4:<br />
Spring!<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
80
(Alla hamnar i varsitt hörn, <strong>av</strong>vaktar, ser fnittrigt på varandra, pulsar. Plötsligt,<br />
unisont:)<br />
Aktör 1,2,3,4:<br />
BÖGHÖG!<br />
(De springer in mot mitten och kastar sig i en hög, juckar lite mot varandra. Aktör 4<br />
tar sig ut.)<br />
Aktör 2:<br />
I skolan, i lumpen, på hockeyträningen. Sexuellt, men på rätt sida gränsen!<br />
Aktör 3:<br />
(Kommer upp på fötter)<br />
Män är ju män!<br />
Aktör 1:<br />
Kanske var det så för Nemesis och Tom? Umgicks dygnet runt, bodde med varandra,<br />
la till och med sitt liv i den andres händer? Men mer kärlek än den broderliga, det<br />
hade varit omöjligt.<br />
Aktör 2:<br />
Det bandet, det broderliga, skulle dom aldrig svika. Istället var det den tredje, den<br />
nyligen inbjudna, som förrådde dem.<br />
Aktör 1:<br />
Zita.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
81
(Snabb ljusförändring, litet förhörsrum.)<br />
Förhörsledaren:<br />
Förlåt? Du får berätta igen. Satan? Människooffer?<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 23<br />
Zita:<br />
De mördade bögen för att han stötte på dem. Josef gjorde sexuella närmanden mot<br />
dem och därför valde de ut honom. De låtsades vara bögar för att få med sig honom.<br />
Förhörsledaren:<br />
Om Du tar hela historien från början. Du och Nemesis fick nyligen en lägenhet i<br />
Norsborg, ni träffades i juli och har hållit tätt ihop sen dess?<br />
Zita:<br />
Precis. I höstas övertalade han mig att flytta ner till hans lägenhet i Göteborg. Jag var<br />
den första tjej han släppte in där. Tatuerade in hans smeknamn på vänsterhanden<br />
och MLO på handryggen. Då var allt bra. Vid en ritual drack vi varandras blod. På så<br />
sätt g<strong>av</strong> vi varandra livskraft och Nemesis sade att han aldrig hade älskat någon<br />
tidigare. Han medg<strong>av</strong> sina känslor för mig inför Tom och det betydde extra mycket,<br />
<strong>efter</strong>som han och Tom är ”bröder”<br />
Förhörsledaren:<br />
Och mordet har hela tiden hängt över honom?<br />
Zita:<br />
Ja. Vid något tillfälle några dagar <strong>efter</strong> mordet var han väldigt berusad, fick en<br />
minneslucka och var rädd att han hade skrutit om det för en kompis. Därför gjorde vi<br />
en MLO-överenskommelse om att aldrig dricka fler än tre starköl åt gången och att<br />
inte ta några som helst droger i fortsättningen. Nemesis fick Tom att aldrig röra knark<br />
igen, för han hade fått nån hallucination där han såg lik på väggarna.<br />
Förhörsledaren:<br />
Mmm.<br />
Zita:<br />
Nemesis flippade när Efterlyst visade ett inslag om att två mystiska personer synts till<br />
i närheten <strong>av</strong> Keillers park morgonen den 22 juli, och att polisen ville ha upplysningar<br />
om vilka dessa två personer kan ha varit. Telefontipset som spelades upp i<br />
direktsändning trodde Nemesis tillhörde en flyktig bekant. Sen diskuterade han och<br />
Tom strategi.<br />
82
Förhörsledaren:<br />
Mmm.<br />
Zita:<br />
Han bestämmer sig för att det är dags att fly till Stockholm. Jag hittade lägenheten,<br />
flyttade in våra prylar där, gömde Barettan som först legat gömd hos Tom, men<br />
Nemesis hade blivit så nojig <strong>av</strong> tanken på att åka fast att han behövde vapnet. Får<br />
polisen tag på honom tänker han skjuta sig fri. Alternativt blåsa skallen <strong>av</strong> sig.<br />
Jag…börjar bli skraj. Han har sagt att han tänker skjuta både sig själv och mig den<br />
dagen polisen knackar på.<br />
Aktör 1:<br />
För så är det. Förhållandet har tagit en tvär vändning <strong>efter</strong> flytten till Stockholm.<br />
Zita berättar om hur Nemesis blivit förändrad, kall, hård, ja - rena monstret. Han<br />
tillåter henne inte att träffa sina två barn och så fort han utsätts för minsta stress får<br />
han fruktansvärda utbrott.<br />
Aktör 2:<br />
Jag ska döda dig! Men först ska jag döda dina barn och tvinga dig att äta upp dem.<br />
De ska ändå skjutas en dag. Tror du att jag ljuger?<br />
Aktör 1:<br />
Ingen <strong>av</strong> dem har något jobb, de sitter hemma hela dagarna och Zita börjar känna sig<br />
helt <strong>av</strong>skuren från omgivningen.<br />
Aktör 2:<br />
Nemesis går djupare ner i sitt mörker.<br />
Zita:<br />
Första gången jag fick en örfil var när vi var ute och gick. Han var nykter och blev<br />
bara förbannad. Även om förhållandet var kasst så hade jag aldrig trott att han skulle<br />
slå mig. Det var där det började och det ledde sedan vidare till allt som hände sen.<br />
Efter det första slaget blir Nemesis visserligen ångerfull, han ber om ursäkt och är<br />
jättegullig.<br />
Aktör 1:<br />
Men rätt vad det är far han ut mot henne igen. Är hon borta blir han galen, tror att hon<br />
gått till polisen. När de är på stan hotar han att kasta henne framför tunnelbanan.<br />
Zita:<br />
Han frågade om jag ville det, jag sa nej. Då tog han upp en liten fickkniv, tryckte<br />
spetsen mot kinden, stack hål på huden.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
83
Aktör 1:<br />
Vill du att jag ska sticka ut ögonen på dig? Vill du det?<br />
Zita:<br />
Han sade att jag skulle bete mig som om ingenting hänt. Störde honom att jag grät.<br />
Jag gråter inte ofta annars och att jag visade mig svag gjorde honom förbannad.<br />
Dagen <strong>efter</strong> hotar han mig med kökskniven, säger att jag är korkad, jag skriker att<br />
Jag orkar inte ha det så här!<br />
Aktör 1:<br />
Du blir aldrig fri från mig, säger han. Jag hittar dig var du än är. Zita försöker lämna<br />
vardagsrummet där de sitter, men då kastar han en sax på henne. Den gör ett sår på<br />
hennes mage. Där<strong>efter</strong> tar han ett kraftigt tag om hennes hals, trycker så hårt han<br />
kan och släpper inte förrän hon börjar hosta.<br />
Zita:<br />
Jag fattade, den här mannen kommer att bli min död. Finns bara ett slut på<br />
det här. (Paus) Polisen.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
84
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 24<br />
Aktör 3:<br />
Nemesis anhålls i sin frånvaro. Ungefär två timmar senare gör sig två piketstyrkor<br />
redo att storma lägenheten. Då har bostaden stått under bevakning ett tag. Är han<br />
ensam därinne? Någon gläntar på dörren, men stänger den igen. Sen öppnas den på<br />
nytt, Nemesis tassar ut i strumplästen.<br />
I fönstret ser poliserna att han smyger nedför trappan, han tycks vara obeväpnad och<br />
när han tittar fram bakom hörnet griper de honom. En <strong>av</strong> poliserna för händerna<br />
utmed Nemesis rygg, lyfter på den misstänktes t-shirt och upptäcker att en pistolkolv<br />
sticker upp ur byxlinningen. Mordvapnet. Han tänkte verkligen skjuta sig fri.<br />
Aktör 1:<br />
Samtidigt som Nemesis transporteras tillbaks till Göteborg blir Tom anhållen<br />
misstänkt för delaktighet i mordet på Josef. Nemesis har inte sagt ett ljud. Polisen<br />
söker igenom Toms rätt välstädade lägenhet, fylld med anonyma trämöbler, ett altare<br />
täckt i svarta lakan med dolkar, en skål, en metallbägare, en dödskalle. På väggen<br />
ett kvällstidningslöp.:<br />
Aktör 3:<br />
Forskare <strong>av</strong>slöjar: DJÄVULSDYRKARE har utfört RITUALMORD i Sverige.<br />
Aktör 1:<br />
Han har även gömt undan två pistoler, ett <strong>av</strong>sågat och skarpladdat Mausergevär<br />
under sängen och stoppat tårgas och en stor mängd ammunition under vattenrören i<br />
taket.<br />
Tom:<br />
Jag behöver skydda mig. Det finns folk som retar sig på min satanistiska tro och bara<br />
väntar på att ge sig på mig.<br />
Aktör 1:<br />
Pengarna han köpt vapnen för har han tjänat på sitt band. Och så sitter han där,<br />
häktad. Nekar till allt.<br />
Aktör 3:<br />
Precis som bästa vännen Nemesis.<br />
Aktör 1:<br />
Men plötsligt så får han uppfattningen att Nemesis erkänt allt. Så Tom medger att<br />
både han och Nemesis är inblandade i mordet. Förmodar han att han ändå redan<br />
torskat och att polisen redan vet allt.<br />
85
Aktör 3:<br />
Fem månader <strong>efter</strong> mordet redogör Tom sakligt för vad som hände den där<br />
sommarnatten. Från dagarna innan till tiden <strong>efter</strong>. Det är den versionen som polisen<br />
än i dag bedömer som den på det hela taget korrekta. Fast då säger han att syftet<br />
med mordet var ett offer till satan.<br />
Aktör 1:<br />
Medierna går igång och förvandlar det som tidigare var ett bögmord till ett ritualmord.<br />
Aktör 3:<br />
Nyhetsartiklar måste vinklas och en större sensation äter alltid upp en mindre. Bögar<br />
slås ihjäl hela tiden, medan våldsamma satanistligor ytterst sällan syns i rampljuset.<br />
Aktör 1:<br />
Ingen <strong>av</strong> tidningarna gör heller någon stor sak att Tom under senare förhör tar<br />
tillbaka ritualmordmotivet och i stället medger att det faktiskt var ett hatbrott.<br />
(Ljuset ner, förhörsrum)<br />
Förhörsledaren:<br />
Och då tänkte jag fråga… om ni någon gång hade nån ceremoni till att det här<br />
mordet blev ett offer?<br />
Tom:<br />
Nej.<br />
Förhörsledaren:<br />
Det hade ni inte?<br />
Tom:<br />
Nej, vi hade absolut ingen ritual i samband med den här grejjen.<br />
Förhörsledaren:<br />
Inte <strong>efter</strong>åt heller?<br />
Tom:<br />
Nej.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 25<br />
Förhörsledaren:<br />
Nä. Sen sa du också att om jag förstod rätt om homosexuella att det är inget som<br />
accepteras inom satanismen? Var det så? Var det nåt om det? Eller var det kanske<br />
något om… eller var det Zita som sa det?<br />
86
Tom:<br />
Homosexuella… att… jag har då aldrig haft nån åsikt om att…<br />
Förhörsledaren:<br />
Det har du inte?<br />
Tom:<br />
Om att någon sexualitet har någon betydelse.<br />
Förhörsledaren:<br />
Nä. Nä.<br />
Tom:<br />
Det enda jag kan säga är att jag inte är homosexuell, och… att… äh…personligen så<br />
om skall se ur…ja… fundamentala perspektiv som satanism så…så…så är det ju<br />
liksom…en… äh…icke livsalstrande form <strong>av</strong> sexualitet alltså säger väl inget såhär…<br />
ja, jag vet inte…jag tycker inte att… äh… homosexualitet är något positivt va… men<br />
att sen så …men så länge…<br />
Förhörsledaren:<br />
Det räcker så.<br />
Aktör 3:<br />
Tom förändrar även fler delar <strong>av</strong> sin berättelse i nästa förhör. Som att det var han<br />
som skulle ha skjutit, när han nu istället säger att det var Nemesis.<br />
Förhörsledaren:<br />
Okej. Först vill jag veta vilka uppgifter du ändrar och sen kommer jag att konfrontera<br />
dig med tidigare lämnade uppgifter, som jag berättade, innan vi gick hit och vad som<br />
möjligtvis kan ha påverkat dig, och du förstod själv varför vi ställer dom här frågorna.<br />
Tom:<br />
Ja.<br />
Förhörsledaren:<br />
Berätta spontant.<br />
Tom:<br />
Nä. Det är inte jag som har dödat Josef.<br />
Förhörsledaren:<br />
Nä.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
87
Tom:<br />
Det är det som jag har att säga.<br />
Förhörsledaren:<br />
Har du <strong>av</strong>lossat något skott.<br />
Tom:<br />
Nej.<br />
Förhörsledaren:<br />
Finns det andra uppgifter som du har lämnat, som är felaktiga?<br />
Tom:<br />
Tidigare, ja?<br />
Förhörsledaren:<br />
Ja, i andra – inledningen, det som händer innan, vapenanskaffandet,<br />
vapenhämtningen och vidare, andra saker.<br />
Tom:<br />
…det som stämmer det är att jag tog med vapnet till plats och att jag var väldigt<br />
upprörd och så där, va. Och…<br />
Förhörsledaren:<br />
På det sätt som du berättade i förra förhöret?<br />
Tom:<br />
Mm.<br />
Förhörsledaren:<br />
Påverkad <strong>av</strong> Josefs agerande mot Dig?<br />
Tom:<br />
Mm.<br />
Förhörsledaren:<br />
Det är korrekt?<br />
Tom:<br />
Mm.<br />
Förhörsledaren:<br />
Hur långt är versionen korrekt, är den korrekt fram till platsen?<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
88
Tom:<br />
Ja, i princip där bråket uppstår.<br />
Förhörsledaren:<br />
Hm. Dom uppgifter du lämnat tidigare, är dom korrekta i sin helhet?<br />
Tom:<br />
Nää. Där har jag …där försökte jag undvika att prata om… om eh… Josefs<br />
närmanden och så, va.<br />
Förhörsledaren:<br />
Hm.<br />
Tom:<br />
Jag ville inte fästa för stor vikt på det, för jag tyckte det var ganska pinsamt och så… i<br />
och för sig…ganska löjligt och liksom inte… Men att det sexuella, det var väl det att<br />
anledningen till att jag kanske dumt nog inte berättade riktigt som det var. Det första<br />
man gör är väl inte att man skyltar att ”bögar tänder på en och sånt”. Det kanske är<br />
lite… Det är ingenting jag är stolt över.<br />
(Ljusförändring. Aktör 3 och 1 lämnar situationen, Tom och förhörsledaren sitter kvar)<br />
Aktör 3:<br />
Mellanstadiet. Alla hade hört om det. Vi visste att det skulle hända. Varje dag på<br />
vägen till skolan pratade vi om det. Det var visst några som råkat ut för det nu.<br />
Sexorna hade varit på dem, alla skulle igenom det, vi kunde bara vänta.<br />
Aktör 1:<br />
Ett tag trodde vi att dom glömt oss. Vi var de enda killarna kvar i klassen som sluppit.<br />
Men så kom det, plötsligt.<br />
Aktör 3:<br />
De väntade utanför matsalen, tog tag i oss, hårt i nacken, tog med oss bakom<br />
gymnastikhallen, där de andra stod och väntade.<br />
Aktör 1:<br />
De började på mig. Det var ingen idé att säga nåt. Jag gjorde som de sa, höll ut min<br />
högerhand i luften.<br />
Aktör 3:<br />
Reglerna var enkla. En <strong>av</strong> sexorna tog tag i handen, tog fram ett suddgummi och<br />
började hårt, intensivt, att sudda på handen.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
89
Aktör 1:<br />
Det gjorde fruktansvärt ont, en svidande, brinnande känsla som liksom förlamade<br />
handen, spred sig upp i armen. Och jag kände hur den var på väg, gråten.<br />
Aktör 3:<br />
Och de upprepade om och om igen. Regeln. Börjar du gråta är du bög. Det ska brista<br />
fram blod. En droppe blod före en droppe gråt. Kommer tåren före blodet, då. Då vet<br />
vi. Då är du bög.<br />
Aktör 1:<br />
Jag höll mig. Jag bet mig i läppen för att tänka på något annat, få smärtan från annat<br />
håll. Sen brast blodet fram, de slutade, bögtestet var över. Jag hade klarat mig.<br />
Aktör 3:<br />
Sen var det min tur. (Paus) Jag klarade mig inte. Jag grät. Jag gick i fjärde klass.<br />
Ingen <strong>av</strong> oss killar hade fått hår på snoppen, ingen hade haft en sexuell erfarenhet.<br />
Men de visste ändå. Det var jag som var bögen.<br />
(Ljusförändring, tillbaka in i situation)<br />
Aktör 3:<br />
Så ord står mot ord. Nemesis nekar till Toms uppgifter. Brödraskapet knakar. Hur<br />
blev det såhär? Sitter de två killarna som hittills knappt lämnat varandras sida och<br />
<strong>av</strong>slöjar det som de svurit att hålla hemligt? Dessutom börjar Zita nu att backa på<br />
sina uppgifter. Hon är nämligen gr<strong>av</strong>id, och hon och Nemesis skall försöka igen. Ett<br />
konfrontationsförhör kommer till stånd, där Nemesis och Tom blir förhörda<br />
gemensamt.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
90
(Samma rum, men Nemesis sitter även han där. )<br />
Förhörsledaren:<br />
Nemesis. Vi väntar nu. Har du fler frågor? Det är Tom som har bett om samtalet.<br />
Tom:<br />
Jag kan säga såhär, att jag har inte svikit dig. Jag har absolut inte…<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 26<br />
Nemesis:<br />
Nej, du säger att jag har mördat någon djävul som jag inte har mördat. Vad fan kallar<br />
du det då?<br />
Tom:<br />
Du vet väl bäst själv vad du kallar det för!<br />
Nemesis:<br />
Vad menar du?<br />
Tom:<br />
Det är ju så du gör.<br />
Nemesis:<br />
Vadå så jag gör?<br />
(Tittar på förhörsledaren)<br />
Förhörsledaren:<br />
(Till Nemesis)<br />
Titta på honom.<br />
(Pekar på Tom)<br />
Nemesis:<br />
Har du inte fattat det? Varenda grejj som jag har sagt att du har gjort <strong>efter</strong> dom har<br />
sagt att du har sagt att jag har gjort det. Då kan jag ju inte hålla käften för fan. Förstår<br />
du?<br />
Tom:<br />
Det finns inte så mycket vi kan göra åt… (<strong>av</strong>bryts <strong>av</strong> Nemesis.)<br />
Nemesis:<br />
Fattar du det?<br />
91
Tom:<br />
(fortsätter)<br />
…i den här diskussionen.<br />
Nemesis:<br />
Det finns bara det här som jag, jag kan inte jag menar…du begär för mycket <strong>av</strong> mig.<br />
Jag tänker inte ta på mig det här skitet, förstår du? Du begär för mycket <strong>av</strong> mig nu.<br />
Jag tar inte på mig någonting som jag inte har gjort, inte i det här läget. Och sen det<br />
här med ungen är viktigt, jag vill för fan va ute.<br />
Förhörsledaren:<br />
OM du då inte har gjort den här gärningen, Nemesis. Då är…<br />
Nemesis:<br />
Ja.<br />
Förhörsledaren:<br />
Det är alltså Tom som har gjort det?<br />
Nemesis:<br />
Jaa.<br />
Förhörsledaren:<br />
Så det är Tom som har skjutit Josef?<br />
Nemesis:<br />
Ja. För att rädda mig. Eller rädda mig. Han stod och sparka på mig. Därför sköt han<br />
snubben. Det var ingen annan anledning.<br />
Tom:<br />
Så var det inte! Det enda du ska veta, det är att jag tog på mig det för din skull och du<br />
vet vad som hände där!<br />
Nemesis:<br />
Jag säger sanningen!<br />
Tom:<br />
DU behöver inte kommentera det. Du behöver inte kommentera det.<br />
Nemesis:<br />
… när du säger att jag inte har gjort det…(Tom <strong>av</strong>bryter)<br />
Tom:<br />
Det var för att jag säger att jag står upp för en broder i så fall!!<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
92
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 27<br />
Aktör 3:<br />
Slutet. Rätten. Tom sitter där med ny, kortklippt frisyr, Artig, vältalig, finklädd. En<br />
vanlig kille. Nemesis ser ut som han brukar.<br />
Förhandlingarna inleds med artiga miner och Tom och Nemesis skakar hand och<br />
hälsar korrekt. Tom står fast vid att det är Nemesis och bara Nemesis som <strong>av</strong>lossar<br />
skotten. Att det inte heller var ett ritualmord, utan för att Josef tafsade och kränkte<br />
Tom.<br />
Tom:<br />
Först i <strong>efter</strong>hand sade vi att det kunde ses som ett offer till Satan, Att vi sade så<br />
berodde på att vi mådde dåligt och försökte rättfärdiga mordet för oss själva.<br />
Aktör 3:<br />
Men media skriver ändå om mordet som en satanistisk rit, ingen placerar det i ett<br />
större sammanhang.<br />
Zita:<br />
Jag beslöt mig för att stå upp för Nemesis, aldrig svika igen. Att jag gick till polisen<br />
höll på att äta upp mig inifrån. Jag behöver honom, han behöver mig.<br />
Aktör 3:<br />
Nemesis började gråta när vaktpersonalen g<strong>av</strong> honom beskedet om flickvännens<br />
gr<strong>av</strong>iditet.<br />
Zita:<br />
”Du kan hälsa att jag inte hatar henne för att hon har anmält mig”, sa han. ”Du kan<br />
hälsa att jag älskar henne och att jag ber henne om att behålla vårt barn”. (Till aktör<br />
3, förklarande) Det är så här, förstår du, att enligt vår religion är vi gifta och genom<br />
våra ritualer svor vi att vara varandra trogna. (Paus) Han ville fortfarande vara<br />
tillsammans med mig. På allvar.<br />
Aktör 3:<br />
Slog han inte Dig?<br />
Zita:<br />
Nej. Jag var bara arg på honom för att jag misstänkte att han var otrogen och ville<br />
hämnas genom att gå till polisen.<br />
93
Aktör 3:<br />
Skadorna då?<br />
Zita:<br />
De fick jag när jag slogs med tjejen som jag trodde att Nemesis hade ihop det med.<br />
(Paus) Jag tar tillbaka allt.<br />
Aktör 3:<br />
Även fast Nemesis erkänt det mesta?<br />
Zita:<br />
Allt. (Paus) Båda var med.<br />
Aktör 3:<br />
Båda sköt?<br />
Zita:<br />
Ja. Den som gjorde det borde säga det. Så mycket lojalitet borde det finnas mellan<br />
dem. (Paus) Jag älskar Nemesis över allt annat. Jag bär på hans barn och har flyttat<br />
hit för hans skull, utan att känna någon.<br />
(Ut)<br />
Aktör 3:<br />
Nemesis och Tom anses vara skyldiga till mord alternativt medhjälp till mord. Båda<br />
anses vara fullt psykiskt friska, både nu och vid mordtillfället.<br />
Aktör 4:<br />
Nemesis var väl förtrogen med vapnet, säger rätten. Han visste att det brukade vara<br />
laddat. Hans uppsåt var att döda. Tingsrätten har även kommit till slutsatsen att<br />
Nemesis inte har dåligt minne, utan att han medvetet lämnat felaktiga uppgifter.<br />
Aktör 3:<br />
Nemesis får tio år i fängesle.<br />
Aktör 4:<br />
Tom anses vara trovärdig <strong>av</strong> rätten och får därför bara åtta år för medhjälp till mord.<br />
Tom har inte nekat till delaktighet och ansvar för Josefs död. Nemesis däremot, har<br />
hela tiden berättat på ett sätt som syftat till att inte bara helt frånta honom själv allt<br />
ansvar, utan även att göra det möjligt för Tom att komma undan så lindrigt som<br />
möjligt.<br />
Aktör 3:<br />
Nemesis har alltså aldrig svikit MLO, aldrig svikit Tom. Lojal.<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
94
Aktör 4:<br />
I Hovrätten blir det värre. Videofilmer som visar poserande Nemesis, Tom på en<br />
hemmagjord videoupptagning med Mausergeväret, pistolen, knivar. Siktar mot<br />
kameran, låtsas <strong>av</strong>lossa flera skott. Filmerna ger effekt, hovrätten fastställer Nemesis<br />
straff utan vidare resonemang. Det råder inget tvivel om att han <strong>av</strong>lossat åtminstone<br />
det första <strong>av</strong> de två skotten. Mer problematisk är Toms roll.<br />
Aktör 3:<br />
Hovrätten ansåg att det delvis var en slump vem <strong>av</strong> killarna som dödade Josef. Tom<br />
hade redan varit en så aktiv del <strong>av</strong> mordet att det inte fanns skäl att sätta straffet<br />
lägre än vad som är stadgat för brottet, och han dömdes även han till tio år.<br />
(Alla 4 aktörerna in på scenen)<br />
Aktör 1:<br />
Undrar vad Tom hinner tänka, på väg till Kumlaanstalten. Var det värt det offret,<br />
Brödraskapet?<br />
Aktör 2:<br />
Eller Nemesis, som sitter där, gör hemliga tecken åt Tom när han anlänt. Har de<br />
svikit varandra?<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
Bild 28<br />
Aktör 3:<br />
Kanske tänker han på sitt barn, som han inte skall få vara ute i friheten tillsammans<br />
med på tio år?<br />
Aktör 4:<br />
Jag undrar vad som flög genom Theo Bombens huvud där på Statt, när han tog sitt<br />
beslut. Undrar vad han egentligen kände?<br />
Aktör 2:<br />
Eller <strong>Johan</strong>. När Theo högg första gången. Förstod han vad som hände, vad han<br />
gjort för fel?<br />
Aktör 1:<br />
Jag undrar hur mycket Matthew såg <strong>av</strong> den kyliga natten över Laramie. De glimrande<br />
nattljuset från staden, bilarna, gryningen över prärien. Om han ens var vid<br />
medvetande när solen gick upp. Om han trodde att han skulle överleva?<br />
Aktör 4:<br />
Är dom ångerfulla?<br />
95
Aktör 2:<br />
Nemesis.<br />
Aktör 3:<br />
Tom.<br />
Aktör 4:<br />
Theo.<br />
Aktör 1:<br />
Henke.<br />
Aktör 2:<br />
Aaron.<br />
Aktör 1:<br />
Russel.<br />
Aktör 2:<br />
Kanske markerade dom bara gränsen, så som vi alla egentligen vill göra, låta män<br />
vara män?<br />
Aktör 4:<br />
Och Josef. Där på sluttningen i soluppgången. Undrar hur överraskad han blev<br />
egentligen när hans vänner blev hans bödlar? Var han dum som inte såg vad som<br />
var på väg att hända?<br />
Aktör 3:<br />
Jag undrar vad Josef hann tänka när dom tryckte elpistolen mot hans hals.<br />
(Snabb ljusförändring, dunkelt, svårt att se, alla byter blixtsnabbt position. Följande<br />
sker i högt tempo med höga röster.)<br />
Tom:<br />
Va fan sprattlar han så för!<br />
Aktör 1:<br />
Va gör ni? Va gör ni?<br />
Nemesis:<br />
Igen!<br />
Tom:<br />
Få ner han!<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
96
Nemesis:<br />
Igen!<br />
Aktör 1:<br />
Låt mig vara! Varför gör ni så här mot mig?<br />
Tom:<br />
Akta! Han pissar på sig!<br />
Aktör 1:<br />
Håll er borta!<br />
Nemesis:<br />
Lägg dig på honom!<br />
(Tom slänger sig ned på marken)<br />
Tom:<br />
Lugna ned dig för helvete!<br />
Aktör 1:<br />
Varför gör ni så här?<br />
Nemesis:<br />
Vi gillar inte dem som driver med oss. Varför driver du med oss?<br />
Aktör 1:<br />
Jag menar allvar. Jag driver inte med er.<br />
Nemesis:<br />
Är du beredd att visa det?<br />
Aktör 1:<br />
(Förtvivlad)<br />
Ja!<br />
Nemesis:<br />
Vi trodde du drev med oss.<br />
(Nemesis släpper paralyzern. Han och Tom reser sig,)<br />
Aktör 1:<br />
Jag driver inte med er!<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
97
Nemesis:<br />
Bevisa det.<br />
Aktör 1:<br />
Hur?<br />
(Nemesis höjer pistolen med tvåhandsfattning, går hotfullt mot sitt offer och riktar den<br />
mot Aktör 1, som plötsligt springer iväg, snabbt bort utom synhåll, Nemesis siktar mot<br />
hans rygg. Riktningen, blickarna rakt ut i salongen, pistolen riktad mot publiken. Alla<br />
fryser plötsligt.)<br />
Aktör 3:<br />
Jag undrar om han tänkte att nu hade han lärt sig läxan.<br />
(Mörker och ett öronbedövande skott i samma sekund.)<br />
<strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
2009-03-18<br />
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
98
© <strong>Mattias</strong> <strong>Brunn</strong><br />
Detta verk är skyddat enligt upphovsrättslagen.<br />
Rättigheterna <strong>av</strong> nerladdningsbar PDF skyddas <strong>av</strong><br />
Creative Commons publika licens, CCPL<br />
99