Recensioner - Svenska samfundet för musikforskning
Recensioner - Svenska samfundet för musikforskning
Recensioner - Svenska samfundet för musikforskning
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
skar den här relationen i ett hundraårigt tidsperspektiv.<br />
Hallands spelmans<strong>för</strong>bund grundades<br />
1931, men det finns en intressant <strong>för</strong>historia i det<br />
tidiga 1900-talets spelmansrörelse.<br />
Avhandlingen består av fyra huvuddelar. I del<br />
I ges en bakgrund, och här presenteras också vissa<br />
centrala begrepp, liksom det källmaterial som<br />
använts under forskningsprocessen. De metodiska<br />
överväganden som det tillgängliga källmaterialet<br />
gett upphov till diskuteras även. I ett särskilt<br />
teoretiskt avsnitt behandlas också själva folkmusikbegreppet,<br />
som ju spelar en så viktig roll i<br />
avhandlingen.<br />
Del II är huvudsakligen en historisk skildring<br />
av det halländska spelmans<strong>för</strong>bundets utveckling.<br />
Eriksson diskuterar <strong>för</strong>st, som en allmän bakgrund,<br />
1800-talets sysslande med folkmusik i<br />
Sverige, tar upp vissa ideologiska aspekter och<br />
berättar om de <strong>för</strong>sta spelmans<strong>för</strong>bundens framväxt.<br />
Därefter fokuserar hon de halländska <strong>för</strong>hållandena,<br />
berättar om stiftarna och om<br />
organisationens struktur och arbete under åren<br />
1931–1980.<br />
Eftersom ett syfte med det här arbetet är att<br />
studera hur spelmans<strong>för</strong>bundet påverkat den<br />
musikaliska repertoarens utveckling, blir det<br />
givetvis viktigt att redogöra <strong>för</strong> utgångsläget,<br />
d.v.s. den halländska folkmusikens profil under<br />
perioden <strong>för</strong>e <strong>för</strong>bundets bildande 1931. Detta<br />
görs i del III, där källmaterialet utgörs dels av hallandsdelen<br />
av <strong>Svenska</strong> låtar, dels av några andra<br />
uppteckningar. Genom att jäm<strong>för</strong>a dessa låt<strong>för</strong>råd<br />
med varandra kan Eriksson diskutera karaktäristiska<br />
drag i den musikaliska repertoar som<br />
<strong>för</strong>elåg i halländska spelmanskretsar under 1900talets<br />
<strong>för</strong>sta decennier.<br />
I del IV riktas intresset åter mot Hallands<br />
spelmans<strong>för</strong>bund, och nu granskas <strong>för</strong>bundets<br />
verksamhetsformer, d.v.s. hur man gått tillväga<br />
<strong>för</strong> att <strong>för</strong>verkliga <strong>för</strong>bundets syfte att ”verka <strong>för</strong><br />
god halländsk folkmusik”, som det heter. Här<br />
skiljer <strong>för</strong>fattaren mellan den interna verksamheten,<br />
d.v.s. de pedagogiska och ideologiska<br />
ansträngningar som är riktade till <strong>för</strong>bundets<br />
medlemmar, och den externa verksamheten, som<br />
bland annat består av offentliga spelningar, men<br />
också av produktion av fonogram. Här ägnas<br />
stort utrymme åt LP:n Folkmusik från Halland<br />
som <strong>för</strong>bundet producerade 1976.<br />
<strong>Recensioner</strong><br />
Avslutningsvis sammanfattar Karin Eriksson<br />
sina slutsatser. Det framkommer att spelmans<strong>för</strong>bundets<br />
ideologer, som hon kallar ”den tongivande<br />
kretsen”, har <strong>för</strong>hållit sig selektivt till det<br />
musikaliska material som vid <strong>för</strong>bundets grundande<br />
1931 <strong>för</strong>elåg i halländsk praxis och i olika<br />
uppteckningar. Detta har inneburit att de framhävt<br />
vissa låttyper, speciellt polska och vals, på<br />
bekostnad av andra, som schottis och polka, som<br />
varit mycket spridda i Halland, men som inte har<br />
ansetts representativa <strong>för</strong> den halländska folkmusiken.<br />
Det har varit låttyper som <strong>för</strong>knippats med<br />
den <strong>för</strong>industriella bygdekulturen som har presenterats<br />
som halländsk folkmusik.<br />
Avhandlingen belyser på ett övertygande sätt<br />
den process av urval och tillrättaläggande som<br />
kännetecknar spelmans<strong>för</strong>bundets hantering av<br />
det halländska folkmusikmaterialet. Detta möjliggörs<br />
genom den noggranna genomgången av<br />
de olika låtkategoriernas frekvens i det dokumenterade<br />
musikmaterialet. Häri ligger avhandlingens<br />
största <strong>för</strong>tjänst.<br />
För den i halländska folkmusiksammanhang<br />
mindre bevandrade läsaren hade det varit klargörande<br />
om interaktionen med det omgivande kulturlivet<br />
hade diskuterats ut<strong>för</strong>ligare. Man frågar<br />
sig till exempel vilken relevans Hallands spelmans<strong>för</strong>bund,<br />
en sammanslutning med länge<br />
endast omkring 70 medlemmar, har haft i den<br />
större kontexten, alltså inom Hallands kultur-<br />
och musikliv som helhet. Av <strong>för</strong>fattarens bakgrundsteckning<br />
av <strong>för</strong>historien till <strong>för</strong>bundets bildande<br />
framgår också att den kulturpolitiska<br />
situationen i Halland under decennierna kring<br />
1900 hade en del intressanta särdrag, som skulle<br />
ha <strong>för</strong>tjänat en ut<strong>för</strong>ligare behandling. Regionen<br />
rymde två i rikspolitiken viktiga ideologiska<br />
centra med rötter i den nationalliberala rörelsen,<br />
S. A. Hedlunds och Viktor Rydbergs Göteborg<br />
och det av riksdagsmannen Carl Ifvarssons lantmannarörelse<br />
starkt präglade Sydhalland. Det<br />
framkommer i avhandlingen att en av de låtar<br />
som kommit att uppfattas som emblematiska <strong>för</strong><br />
halländsk bygdekultur, brudmarschen Bruastregen,<br />
har en tydlig anknytning till den nationalliberala<br />
Skarpskytterörelsens musikverksamhet på<br />
1860-talet.<br />
Dessa politiska och kulturpolitiska sammanhang<br />
antyds i avhandlingen, men här har <strong>för</strong>fatta-<br />
121