Augusti - Skogsbruket
Augusti - Skogsbruket
Augusti - Skogsbruket
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Skogs<br />
bruket 8|2012<br />
Tyngre transporter<br />
sparar miljö, vägar och pengar<br />
Nu renar pilar vatten<br />
Förbered terrassbygget på hösten<br />
Miniflygplan för kartläggning och utbildning
Skogs<br />
bruket 8|2012<br />
Tyngre transporter<br />
sparar miljö, vägar och pengar<br />
Nu renar pilar vatten<br />
Förbered terrassbygget på hösten<br />
Miniflygplan för kartläggning och utbildning<br />
2 <strong>Skogsbruket</strong> 8/2012<br />
i detta nummer<br />
6 SUG EFTER FINLÄNDSKA BÄR<br />
Tusentals utländska plockare är ett livsvillkor för den finländska bärindustrin.<br />
8 TUNGA TRANSPORTER BÄTTRE FÖR<br />
MILJÖ OCH EKONOMI<br />
Skogforsk i Sverige testar virkestransporter med högre totalvikt.<br />
Långtidsförsöken visar att tyngre bilar innebär lägre belastning.<br />
10 PILPLANTOR RENAR AVLOPPSVATTEN<br />
I två decennier har pilar renat både grå- och svartvatten utomlands.<br />
Nu introduceras systemet i Finland.<br />
14 NYA MATERIAL<br />
Skogsindustrin satsar hårt på biobaserade material såsom biokompositer,<br />
vedbaserade textilfibrer och biofibriller.<br />
15 DAGS ATT FÖRBEREDA TERRASSBYGGET<br />
Hösten är rätt tid att ansöka om tillstånd och boka snickare om du vill<br />
ha en ny terrass nästa sommar.<br />
18 FLYGPLAN I SKOGEN<br />
Yrkeshögskolan Novia har fått två miniflygplan för naturbruks- och<br />
miljöundervisningen. I Sverige används miniplan bland annat för att<br />
inventera skador av granbarkborre.<br />
24 UPP TILL BEVIS!<br />
I en ny serie kollar <strong>Skogsbruket</strong> hur fackfolket sköter sina egna skogar.<br />
OMSLAGSBILD: ETT-FOrDONET TESTAS I NOrrBOTTEN.<br />
FOTO: SKOGFOrSK<br />
FOTO: SKOGFOrSK<br />
FOTO: GErD MATTSSON-TUrKU FOTO: PIXMAC<br />
8<br />
14<br />
15
Skogs<br />
bruket<br />
OBUNDEN SPECIALTIDNING FÖr<br />
SKOGSÄGArE I FINLANDS SVENSKBYGD<br />
Nr 8/2012 . AUGUSTI . ÅrGÅNG 82<br />
www.skogsbruket.fi<br />
Utgivare FÖrENINGEN FÖr<br />
SKOGSKULTUr rF<br />
NOrrA JÄrNVÄGSGATAN 21 B<br />
00100 HELSINGFOrS<br />
tfn 029 432 6000<br />
fornamn.efternamn@tapio.fi<br />
redaktion<br />
Chefredaktör Johnny Sved<br />
tfn 0400-967 648<br />
redaktionschef Gerd Mattsson-Turku<br />
tfn 0500-718 256<br />
Tf. redaktionssekr. Peter Nordling<br />
tfn 050-559 5778<br />
redaktör Maria Lindén<br />
tfn 0400-327 159<br />
Medarbetare Helena Forsgård<br />
tfn 018-155 50<br />
helena@vikan.ax<br />
Nina Jungell<br />
tfn 050-378 6954<br />
nina.jungell@gmail.com<br />
Marianne Palmgren<br />
marianne.palmgren@pp.inet.fi<br />
Siv Karlsson<br />
tfn 040-678 6689<br />
siv.vesterlund@gmail.com<br />
Bertel Widjeskog<br />
tfn 0500-888 530<br />
bergine@multi.fi<br />
Annonsförsäljning<br />
Oy Nordinfo Ab<br />
Mats Almqvist<br />
tfn 040-548 5316<br />
mats.almqvist@nordinfo.fi<br />
Adressförändringar och prenumerationer<br />
Guy Karlsson<br />
tfn 040-515 6591<br />
skogsbruket@tapio.fi<br />
Prenumerationspriser (inkl. moms 9 %)<br />
Helårsprenumeration (11 nr)<br />
49 euro i Finland<br />
49 euro i Sverige<br />
53 euro i övriga länder (moms 0 %)<br />
Halvårsprenumeration (6 nr)<br />
30 euro i Finland<br />
30 euro i Sverige<br />
33 euro i övriga länder (moms 0 %)<br />
ISSN 0037-6434<br />
Layout och<br />
ombrytning Oy Nordinfo Ab, Maj-Len roos<br />
Tryckeri Oy Painotalo tt-urex Ab, Borgå<br />
Papper Tidningen trycks på<br />
PEFC-certifierat papper<br />
VEM SKA FÅ PLOCKA BÄREN?<br />
LEDArEN<br />
10.8.2012<br />
LÄMPLIGT INFÖR ÅRETS bär- och svampsäsong slängde vår jord- och skogsbruksminister<br />
Jari Koskinen in en brandfackla i debatten om allemansrätten.<br />
Koskinen ifrågasätter allemansrättens omfattning och om det är rätt<br />
att utnyttja allemansrätten för att driva ren och skär affärsverksamhet. Det<br />
är en fräsch öppning av debatten om hur den värdeproduktion som skogen<br />
står för ska fördelas.<br />
Inte oväntat har ministerns utspel mötts av en hel del skeptiska kommentarer.<br />
Det är enbart någon ynka procent av bär- och svampskörden<br />
som bärgas och varför skulle man då gå in och begränsa rätten att plocka<br />
på annans mark? Det känns orimligt att snikna markägare ska förvägra<br />
andra rätten att ta tillvara en resurs som de själva inte hinner eller orkar<br />
ta tillvara.<br />
Det är kanske, trots allt, dags att ta sig en ordentlig funderare över allemansrätten.<br />
Vilka rättigheter ingår i den, vilka skyldigheter för den med<br />
sig och vilka krav kan man ställa på markägarna för att de inte ska äventyra<br />
allmänhetens möjligheter att utnyttja sina hävdvunna rättigheter? Vad<br />
är historien bakom allemansrätten, en del av en nordisk sedvänja och ett<br />
kulturarv, och hur relevant är den idag?<br />
Jag tror att det är väldigt få markägare som har något emot att allmänheten<br />
samlar bär och svamp för sitt eget och sina släktingars bruk.<br />
Det finns knappast heller någon som sätter sig emot att ortsbefolkningen<br />
plockar för skattefri försäljning. Tvärtom finns det väl en allmän önskan<br />
om att dagens åldrande samlare skulle få sällskap av ungdomar som<br />
kunde utnyttja möjligheten att skaffa lite fickpengar! Finländarna drar inte<br />
längre mangrant till skogs för att plocka bär och svamp inför den kommande<br />
vintern. Förändringen går snabbt. Det är snabbare och bekvämare<br />
att köpa sina bär över disk eller som färdig saft och sylt.<br />
Som svar på den växande efterfrågan har det uppstått en tydligt organiserad<br />
affärsverksamhet med ordnade transporter och inkvartering, kartor,<br />
vägledning och organiserad rekrytering av plockare i utlandet. Då blir<br />
läget ett annat och vi närmar oss gränsen för vad allemansrätten omfattar.<br />
Handlar det fortfarande om att ge obesuttna tillgång till en outnyttjad<br />
naturresurs? Visst, det är synd och skam om resursen inte utnyttjas,<br />
men samtidigt känns det fel att markägarna helt lämnas utanför en sådan<br />
värdekedja.<br />
Jag hoppas ministerns utspel tas på allvar. När olika näringsidkare har<br />
ett gemensamt intresse är det lättare att komma överens.<br />
JOHNNY SVED<br />
johnny.sved@tapio.fi<br />
<strong>Skogsbruket</strong> 8/2012 3
Så här är det tänkt att kartongkatedralen<br />
ska se ut.<br />
Katedral<br />
av kartong<br />
Katedralen i Christchurch i Nya Zeeland<br />
föll i bitar vid jordbävningen 2011.<br />
Under de 24 sekunder som staden skakade<br />
omkom 185 människor och flera stora<br />
byggnader förstördes.<br />
Efter ett drygt år av diskussioner har<br />
nu stiftet beslutat att riva den svårt skakade<br />
katedralen, skriver Skogsland. I väntan<br />
på att en ny katedral ska stå färdig byggs<br />
en tillfällig katedral av kartong.<br />
Kartongkatedralen i Christchurch får<br />
en stomme av sex meter långa kartongrör<br />
som bildar en triangel. Taket täcks med<br />
genomskinlig plast för att göra byggnaden<br />
vattentät. Katedralen beräknas kosta<br />
drygt tre miljoner euro och ska stå klar i<br />
december i år. •<br />
FOTO: PIXMAC<br />
Laxskinn kan rädda liv<br />
Ett ämne i laxskinn kan bli en stor exportsuccé<br />
för Norge. Ämnet heparin,<br />
som främst isolerats ur gristarm, används<br />
i stora mängder som beläggning bland<br />
annat i slangar som leder blod.<br />
Forskare på Sveriges tekniska forskningsinstitut<br />
har, på uppdrag av det<br />
norska företaget Hepmarin AS, sökt efter<br />
heparin i lax. Först i inälvor, men där<br />
hittades mycket låga halter. I stället upp-<br />
4 <strong>Skogsbruket</strong> 8/2012<br />
Våra förfäder kunde trä<br />
Våra förfäder kunde utnyttja varje<br />
trädslags inneboende egenskaper.<br />
När ismannen Ötzi, som levde för 5 300<br />
år sedan, hittades 1991 på en alptopp<br />
på gränsen mellan Italien och Österrike,<br />
fann man en mängd träföremål som han<br />
burit med sig. Hela 18 olika trädslag hade<br />
använts.<br />
Pilbågen var av idegran och pilarna<br />
hade skaft av olvon. Pilarna var fastmonterade<br />
på skaftet med nässeltråd och<br />
björktjära. Yxskaftet var av ask och yxbladet<br />
var fastmonterat med läderremmar<br />
och björktjära.<br />
ryggsäcken hade en böjd ram av hassel.<br />
I sin packning hade Ötzi två korgar av<br />
björknäver. I den ena förvarade han glödande<br />
kol i ett paket av färska lönnlöv.<br />
Varje föremål var tillverkat av det<br />
trädslag som passade ändamålet bäst.<br />
Ötzi hade också med sig två slags<br />
tickor, björkticka och fnöskticka.<br />
Fnöskticka använde han för att göra upp<br />
eld. Bitar av björkticka hade han på ett<br />
snöre hängande i bältet. Björktickan har<br />
en antibiotisk och blodkoagulerande verkan<br />
och det är fullt möjligt att man redan<br />
för drygt 5 000 år sedan kände till detta.<br />
Björktickan har också använts mot inälvs-<br />
täckte forskarna att skinnet var en bättre<br />
källa.<br />
Fördelen med att använda skinn från<br />
odlad lax är att utgångsmaterialet är spårbart:<br />
fiskens utfodring, ålder, könsmognad<br />
och slakttid är dokumenterad.<br />
Hälften av all heparin som används har<br />
sitt ursprung i Kina. Det isoleras ur tunntarmar<br />
från över 300 miljoner grisar. •<br />
mask, något som Ötzi led av.<br />
Ötzi var långt ifrån den förste att använda<br />
sig av trä för att tillverka verktyg<br />
och vapen. År 1997 påträffade man i ett<br />
tyskt brunkolsdagbrott ett antal kastspjut<br />
i trä. De visade sig vara hela 400 000 år<br />
gamla. Det visar den stora betydelse som<br />
materialet trä har haft inte bara under<br />
tusentals, utan rentav miljontals år av<br />
mänsklig kultur.<br />
Ötzi finns på museet i Bolzano i Italien.<br />
Han fick sitt namn då han hittades i ett<br />
område som kallas för Ötztalalperna. •<br />
Finland skogrikast<br />
i Europa<br />
Finland är procentuellt sett det skogrikaste<br />
landet i Europa. Av landets areal<br />
är 76 procent skogbevuxen. Tall och gran<br />
dominerar och hela nittio procent av skogarna<br />
är barrträdsdominerade.<br />
Finlands skogsareal, 23 miljoner hektar,<br />
utgör 11 procent av skogsarealen i Europa.<br />
Landareal som är skogbevuxen (exempel):<br />
Finland 76 %<br />
Sverige 75 %<br />
Slovenien 63 %<br />
Bosnien och Hercegovina 59 %<br />
Lettland 56 %<br />
Estland 55 %<br />
ryssland 54 %<br />
….<br />
Norge 41 %<br />
Tyskland 32 %<br />
Danmark 15 %<br />
Storbritannien 12 %<br />
Irland 11 %
FOTO: PIXMAC<br />
Farliga bekämpningsmedel<br />
ska bort<br />
det forna Sovjetunionen finns uppskatt-<br />
I ningsvis omkring 200 000 ton uttjänta<br />
bekämpningsmedel. Det motsvarar<br />
nästan hälften av världens totala mängd<br />
av uttjänta bekämpningsmedel. Bekämpningsmedlen<br />
förvaras på tiotusentals<br />
obevakade platser och utgör ett allvarligt<br />
hot mot både människors hälsa och<br />
miljön.<br />
Under den kommande fyraårsperioden<br />
investerar EU och FAO 7 miljoner euro<br />
för att stödja Armenien, Azerbajdzjan,<br />
Georgien, Kazakstan, Kirgizistan, Moldavi-<br />
Helt nedbrytbar träfiberflaska<br />
Det danska företaget EcoXpac A/S är<br />
på väg att ta fram en komposterbar<br />
träfiberflaska som kan ersätta plastflaskor,<br />
skriver woodnet.se.<br />
Materialet som ska användas blir troligen<br />
cellulosa av tall och att materialet<br />
fungerar bra vet företaget redan. Utmaningen<br />
som återstår att lösa är att forma<br />
Mera ädellöv i Sverige<br />
Skogsägare i Sverige kan få bidrag om<br />
de planterar, alternativt röjer eller<br />
gallrar fram, ädla lövträd. Vid plantering<br />
ersätts 80 procent av kostnaderna för<br />
markberedning, plantor, vilthägn och<br />
arbete. För röjning eller gallring ersätts 60<br />
procent av kostnaderna. Bidraget är maximalt<br />
30 000 kronor per hektar.<br />
Det enda grundkravet för att få bidraget<br />
är att Skogsstyrelsen bedömer att<br />
en, ryssland, Tadzjikistan, Turkmenistan,<br />
Ukraina, Uzbekistan och Vitryssland i att<br />
hantera de uttjänta bekämpningsmedlen<br />
och minska riskerna med dessa lager.<br />
– Under de senaste årtiondena har<br />
vi lyckats öka livsmedelsproduktionen<br />
avsevärt, men det har skett på miljöns<br />
bekostnad, säger FAO:s generaldirektör<br />
José Graziano de Silva. En konsekvens<br />
av kemikalieanvändningen i det intensiva<br />
jordbruket är alla de övergivna tunnorna<br />
med uttjänat bekämpningsmedel runtom<br />
i världen. •<br />
en flaska. I processen används en form,<br />
och man arbetar med både vakuum och<br />
tryck. Det som också återstår att lösa är<br />
en rationell teknik för att få ut formen ur<br />
flaskhalsen utan att flaskan skadas.<br />
EcoXpac har nu en lösning som verkar<br />
fungera, och om allt går väl kan en färdig<br />
produkt presenteras inom kort. •<br />
det finns förutsättningar för ädellövträd<br />
att växa på platsen. Som ädellövträd<br />
godkänns ek, bok, ask, alm, lind, lönn,<br />
avenbok och fågelbär.<br />
Det finns inga krav på att skogen ska<br />
ge någon ekonomisk avkastning. Bidraget<br />
är ett rent miljöstöd och målet är att öka<br />
arealen ädellövskog. Totalt 90 miljoner<br />
kronor finns reserverade för åren<br />
2007–2013.<br />
Finsk pappersarbetare<br />
tjänar<br />
mest<br />
En finsk pappersarbetare tjänar drygt<br />
50 procent mer än sin svenska kollega.<br />
Konsultföretaget Indufor har presenterat<br />
lönestatistik för massa- och pappersindustrin,<br />
skriver papernet.se.<br />
I Finland betalar arbetsgivarna i snitt<br />
43 euro i timmen, i Sverige 28 euro. Enligt<br />
Anders Portin, konsult vid Indufor och<br />
med ett förflutet på Skogsindustrin rf, har<br />
de finska arbetstagarna haft en stark ställning<br />
under en lång följd av år.<br />
På ”tio i topp”-listan över lönerna,<br />
inklusive sociala avgifter, ligger Sverige på<br />
en sjätte plats.<br />
1. Finland 43 euro<br />
2. Tyskland 36 euro<br />
3. Österrike 32 euro<br />
4. Frankrike 31 euro<br />
5. USA 30 euro<br />
6. Sverige 28 euro<br />
7. Kanada 26 euro<br />
8. Japan 24 euro<br />
9. Brasilien 10 euro<br />
10. ryssland 5 euro<br />
11. Kina 3 euro<br />
En orsak till de stora löneskillnaderna<br />
mellan Sverige och Finland kan vara, att<br />
man i Finland stängt fler olönsamma mindre<br />
bruk. •<br />
Enligt Anders Frisk på Skogsstyrelsen<br />
är målet att få 4 500 hektar ny ädellövskog.<br />
– Intresset har varit stort.<br />
Genomsnitts arealen på planterad och<br />
framgallrad ädellövskog är 2,5 hektar.<br />
Eken är det vanligaste ädellövträd som får<br />
stöd. Därefter kommer boken. Stödet ges<br />
till skogsägare i Götaland och Svealand. •<br />
<strong>Skogsbruket</strong> 8/2012 5
Ebenholts – världens<br />
tyngsta trädslag<br />
En kubikmeter ebenholts väger<br />
1 500 kg som färsk och 1 200 kg<br />
torkad. Det betyder att till och<br />
med torrt ebenholtsvirke sjunker.<br />
Ebony, det engelska ordet för ebenholts,<br />
kommer från det hebreiska ordet eben, som<br />
betyder sten.<br />
Ebenholtsträdet är rätt litet. Det blir normalt<br />
omkring 15 meter högt och 40–50 centimeter<br />
i diameter. Bladen är närmare tio<br />
centimeter långa och tjocka. Blommorna är<br />
gräddfärgade och klockformade.<br />
Ebenholtsvirke är svårtorkat. Ibland<br />
randbarkas träd som ska avverkas omkring<br />
två år före avverkningen för att de ska hinna<br />
torka en del innan de fälls. Om sådant<br />
virke ytterligare får torka ett halvt åt utomhus,<br />
får man det allra bästa trävirket.<br />
Ytveden och kärnveden skiljer sig markant<br />
från varandra. Ytveden är ljusbrun eller<br />
ljusröd. Kärnveden är mörkbrun eller<br />
svart med rödskiftande eller rödbrunskiftande<br />
ådror.<br />
JU ÄLDRE DESTO MÖRKARE<br />
En del arter är mörkare än andra. Färgskiftningarna<br />
beror av ärftliga egenskaper, till-<br />
6 <strong>Skogsbruket</strong> 8/2012<br />
gången på vatten och mineralämnen i marken<br />
och på trädets ålder. Ju äldre träd desto<br />
mörkare färg. Avlagringen av tannin, garvsyra,<br />
torde vara den faktor som ger ebenholtsen<br />
dess mörka färg. Fibrerna i kärnveden<br />
fylls med hård kåda, som gör veden<br />
svart, men samtidigt spröd.<br />
Trots att ebenholts är hårt, kan virket bearbetas<br />
med alla typer av redskap.<br />
LYXIGT<br />
Ebenholts har länge använts i bruksföremål<br />
och konstföremål, till exempel i musikinstrument,<br />
schackpjäser och olika träsniderier.<br />
I Egypten har man i gravar hittat<br />
skulpturer av ebenholts som är över 3 000<br />
år gamla. Ebenholts var det lyxigaste trädslaget<br />
faraonerna i Egypten och maharadjorna<br />
i Indien kunde använda i sina möbler.<br />
Ebenholts är numera sällsynt och avverkningarna<br />
är förknippade med stora svårigheter.<br />
I dag används till och med helikopter<br />
för att ta ut ebenholtsvirke i svår terräng.<br />
Till exempel i Tanzania övervakar myndigheterna<br />
noggrant användningen av<br />
ebenholts och begränsar bland annat exporten<br />
av träsniderier gjorda av ebenholts. •<br />
TEXT: GErD MATTSSON-TUrKU<br />
Världen<br />
Cirka tio miljoner kilo bär. Så stora<br />
mängder har Marja Bothnia Berries<br />
Oy Ltd kapacitet att hantera<br />
årligen. För att få in tillräckligt stora<br />
mängder bär bjuder bolaget in<br />
över ett tusen utländska bärplockare.<br />
Sjuhundra thailändska och trehundra plockare<br />
från Ukraina. Så många utländska bärplockare<br />
arbetar som bäst för Marja Bothnia<br />
Berries Oy Ltd, tidigare en del av Riitan<br />
Herkku, i de finländska skogarna.<br />
Och det är inte allt. Dotterbolaget i Sverige,<br />
Bothnia Bär AB, har också anställt ytterligare<br />
trehundra plockare. Arbetare som<br />
är livsviktiga för att bolaget, med huvudsäte<br />
i Korsholm, ska få tillräckligt stora mängder<br />
bär årligen.<br />
– Den enda råvara vi använder är inhemska<br />
och svenska vilda bär. För att vi ska<br />
kunna bedriva vår verksamhet är vi beroende<br />
av utländska bärplockare, säger Ben<br />
Strömsten, exportchef för Marja Bothnia<br />
Berries, det ledande bärföretaget i Finland<br />
och ett av tre stora i Norden.<br />
UTLÄNDSKA PLOCKARE NÖDVÄNDIGA<br />
Enligt Strömsten arbetar årligen mellan två<br />
och tre tusen thailändska bärplockare i de<br />
finländska skogarna. Deras andel av den totala<br />
skörden är cirka 90 procent.<br />
– Till skillnad från Sverige finns det fortfarande<br />
en tradition att plocka bär i Finland.<br />
Men det är främst pensionärer som plockar<br />
Marja Bothnia Berries Oy Ltd är ledande i<br />
Finland inom bärbranschen och har kapacitet<br />
att hantera tio miljoner kilo bär varje<br />
år, berättar exportchef Ben Strömsten.
skriker<br />
efter finländska rena och vilda bär<br />
och levererar bär till våra anläggningar. Och<br />
andelen är endast tio procent.<br />
– Därför är de utländska plockarna så<br />
viktiga för bärbranschen, säger Strömsten.<br />
Under sommaren och hösten har en diskussion<br />
om allemansrätten och utländska bärplockare<br />
gått het i framför allt Sverige, men<br />
också i Finland. Orsaken är främst att utländska<br />
bärplockare har lurats komma till<br />
vårt västra grannland, av vad Strömsten<br />
kallar oseriösa bäraktörer.<br />
– Det finns oseriösa aktörer i bärbranschen<br />
och här måste myndigheterna agera.<br />
Men de företag som är seriösa, såsom<br />
vi, borde även i fortsättningen ha möjlighet<br />
att bjuda in utländska plockare, säger han.<br />
SERIÖSA FÖRETAG I FINLAND<br />
I Finland är det ovanligt att utländska bärplockare<br />
luras. Det beror enligt Strömsten<br />
mest på att plockarna, som kommer hit, inte<br />
anlitas genom ett rekryteringsbolag.<br />
– Vi bjuder hit plockarna och ansvarar<br />
själva för dem. Det handlar främst om risbönder<br />
från Thailand som kan komma hit<br />
och tjäna extra när riset växer i hemlandet.<br />
På tre månader tjänar de en årsinkomst<br />
i Finland och därför är intresset så stort.<br />
De inbjudna plockarna betalar själva för sin<br />
flygbiljett, mat och logi. Men om bärsäsongen<br />
infaller sent, som nu, betalar Marja Bothnia<br />
Berries, för uppehället.<br />
– Vi tar hand om våra plockare och det<br />
är först när arbetet kan börja som de betalar<br />
själva för uppehället, säger Strömsten och<br />
tillägger att de utländska plockarna kommer<br />
hit på ett tre månaders turistvisum.<br />
Strömsten betonar vikten av att det inte<br />
sker en inskränkning av allemansrätten.<br />
– Om så skulle ske, vore det dödsstöten<br />
för oss och alla andra bolag inom bärbranschen.<br />
Vårt land skulle gå miste om miljontals<br />
euro i exportintäkter om utländska<br />
plockare inte skulle få komma hit, säger han.<br />
– Men bären är bara en del av allemansrätten<br />
som också inkluderar naturen i sig och<br />
fisket. Nu måste vi alla, företagen, Livsmedelsindustriförbundet<br />
och markägarorganisationer,<br />
sätta oss ner och göra upp gemensamma<br />
spelregler.<br />
KUNDER I HELA VÄRLDEN<br />
Företaget har bjudit in utländska bärplockare<br />
sedan 2005 och orsaken till att man började<br />
med det var att kundkretsen växte. I<br />
dag har Marja Bothnia Berries kunder runt<br />
om i världen och efterfrågan på finländska<br />
vilda bär är stor.<br />
– Våra största kunder finns i Tyskland,<br />
Österrike, Belgien, Sverige och Frankrike<br />
samt också Kina och Japan. Dels handlar det<br />
om livsmedelsföretag, men också om företag<br />
som tillverkar farmaceutiska produkter.<br />
Det är i synnerhet blåbären som japanerna<br />
och kineserna är intresserade av.<br />
– De utvinner färgämnen ur blåbären<br />
för att tillverka naturkostmedel som förstärker<br />
mörkersyn och förebygger tröt-<br />
ta ögon. Det är de vilda bären som producerar<br />
ämnet som används i tillverkning<br />
av farmaceutiska produkter och därför<br />
är efterfrågan på våra bär så stor.<br />
Vilken är skillnaden mellan odlade och vilda<br />
bär?<br />
– Odlade bär smakar annorlunda och har<br />
inte samma egenskaper. En stor del av blåbären<br />
inom EU är odlade, men vi använder<br />
enbart vilda bär. Det är en nisch för oss.<br />
KRÅKBÄR OCH HJORTRON<br />
Förutom blåbär och lingon hanterar företaget<br />
också kråkbär och hjortron. Vid anläggningarna<br />
i Korsholm och Savukoski tar<br />
Marja Bothnia Berries emot bär av privatpersoner.<br />
– Vi betalar enligt dagspriset som varierar<br />
beroende på tillgången. I dag är kilopriset<br />
för blåbär cirka 1,50 euro. Vanligen<br />
är lingonpriset lägre eftersom de bären<br />
är lättare att plocka, berättar Strömsten.<br />
Manuell plockning är än så länge det enda<br />
alternativet för att plocka bär. Det som företagen<br />
i branschen däremot skulle ha nytta<br />
av är säkra prognoser för att estimera bärskördarna.<br />
– Skörden beror på väder och vind och<br />
därför varierar den med flera miljoner kilo<br />
per år. Nu ser det bra ut, men vädret kan<br />
snabbt ställa till det. Det vi hoppas på nu är<br />
gynnsamt väder så att skörden blir stor. •<br />
TEXT OCH FOTO: CHrISTOFFEr THOMASFOLK<br />
I slutet av juli tog Marja Bothnia Berries Oy Ltd:s anläggning i Korsholm emot de första blåbären från Sverige.<br />
<strong>Skogsbruket</strong> 8/2012 7
Tyngre bilar<br />
ger lägre belastning<br />
Lägre bränsleförbrukning, mindre<br />
utsläpp och färre fordon på vägarna.<br />
En högre maximal totalvikt för<br />
virkesbilar skulle minska belastningen<br />
på miljö, vägar och plånbok.<br />
Långtidsförsök i Sverige visar<br />
att det är möjligt och nu vill man<br />
inleda försök också i Finland.<br />
Dagens typiska virkesbil är treaxlad och<br />
har ett släp med fyra axlar. Kombinationen<br />
är cirka 22 meter lång och väger omkring<br />
18 ton. Totalvikten är begränsad till 60 ton<br />
och då blir nyttolasten maximalt 42 ton. Det<br />
maximala trycket på enskilda axlar och boggien<br />
finns också specificerat på samma sätt<br />
som maximal längd och bredd.<br />
STÖRRE NYTTOLAST<br />
Räknar man ihop summorna av de maximalt<br />
tillåtna axel- och boggietrycken kommer<br />
man till 64 ton för en kombination med<br />
7 axlar. Metsäteho har gjort beräkningar för<br />
hur mycket en virkesbil med släp skulle<br />
kunna lasta inom dagens regler för längd,<br />
bredd och tillåtna axeltryck. Genom att öka<br />
antalet axlar så att både bilen och släpet har<br />
2 + 3 axlar kommer man upp till en total-<br />
8 <strong>Skogsbruket</strong> 8/2012<br />
vikt om 80 ton. Fordonets egenmassa blir<br />
aningen tyngre med fler axlar, men viktökningen<br />
är till största delen nyttolast. Nyttolasten<br />
kan öka med hela 39 procent! Med<br />
fem meters massaved kommer man inte<br />
upp till full vikt på bilen, men nog med två<br />
travar med tre meters virke.<br />
Antti Korpilahti på Metsäteho säger att<br />
viktförhållandet mellan dragbil och släp<br />
skulle gå i en positiv riktning jämfört med<br />
nuläget och att kombinationen skulle bli<br />
stabilare på vägen. Effektiva bromsar och<br />
bromssystem, som fördelar bromskraften<br />
optimalt mellan släp och bil, bidrar också<br />
till bättre stabilitet vid hastiga inbromsningar.<br />
Lite överraskande är att belastningen på<br />
vägarna skulle bli mindre med en större totalvikt.<br />
Eftersom trycket kan fördelas jämnare<br />
mellan ett större antal axlar blir slutresultatet<br />
en lägre punktbelastning. Då man<br />
dessutom klarar sig med färre transporter<br />
sjunker vägbelastningsindexet till 76 jämfört<br />
med 100 för dagens bilar.<br />
ETT, EN TRAVE TILL<br />
Mellan Överkalix och Piteå i Sverige har en<br />
extra lång fordonskombination med en totalvikt<br />
på 90 ton legat i trafik sedan januari<br />
2009. Bilen har rullat i mer än en halv<br />
miljon kilometer och transporterat mer än<br />
100 000 kubikmeter virke sedan testerna inom<br />
Skogforsks projekt ETT (En Trave Till)<br />
inleddes. Claes Löfroth, som leder projektet,<br />
säger att erfarenheterna är mycket positiva.<br />
Dieselförbrukningen och utsläppen<br />
har minskat med 20 procent utan att trafiksäkerheten<br />
äventyrats. Samma transportarbete<br />
som kräver tre vanliga virkesbilar kan<br />
utföras med hjälp av två tyngre bilar. Det<br />
betyder en tredjedel färre tunga fordon i trafiken.<br />
Trafiksäkerheten har varit en av de frå-<br />
En totalvikt på 90 ton ger en nyttolast på 60–65<br />
ton jämfört med 42 ton för en vanlig virkesbil. I praktiskt<br />
test mellan Överkalix och Piteå har konceptet visat sig<br />
fungera bra. Vikten fördelas på 11 axlar och 30 meter. En lastbil<br />
fick ha en totalvikt på 10,5 ton 1938. Tekniken och vägnätet har utvecklats<br />
sen dess. Är vi färdiga för en totalvikt på 80 ton?
gor som speciellt granskats tillsammans<br />
med Trafikverket i Sverige. Videokameror<br />
har följt med hur medtrafikanterna reagerat<br />
på bilarna och om det uppstått farliga situationer<br />
vid omkörningar. Analyserna visar<br />
att ETT-fordonet fungerar bra i praktisk trafik.<br />
Två fordon med Större Travar (ST) har<br />
också testats med framgång. De bilarna har<br />
nio axlar och är tjugofyra meter långa. Försöken<br />
kommer nu att skalas upp med några<br />
nya rutter och Skogforsk testar olika ty-<br />
per av fordon med bruttovikten 90 ton respektive<br />
74 ton.<br />
LÅNGA AVSTÅND I NORR<br />
Hos oss anhöll Forststyrelsen i november<br />
ifjol om tillstånd att testa tunga fordonskombinationer<br />
mellan Ivalo och Rovaniemi<br />
i Lappland. Ari Siekkinen vid Forststyrelsen<br />
säger att man med stort intresse följt<br />
med Skogforsks försök i Sverige och gärna<br />
vill göra motsvarande försök i Finland. Tyvärr<br />
gav kommunikationsministeriet avslag<br />
i februari i år, så ingen testbil är i trafik ännu.<br />
Responsen var ändå inte helt negativ<br />
och ministeriet behandlar som bäst ett för-<br />
slag till ny strategi för fordonens maximala<br />
tillåtna mått och massa. Går förslaget igenom<br />
kan en maxvikt på 76 ton börja användas<br />
2013 och tester med längre och tyngre<br />
fordon inledas under NTM-centralernas<br />
övervakning.<br />
Siekkinen säger att avstånden är långa<br />
i norr och Forststyrelsens virke åker långa<br />
sträckor. I snitt transporteras Forststyrelsens<br />
virke 160 km. För att minska trafik och kostnader<br />
skulle det vara mer än motiverat med<br />
tyngre transporter, speciellt som Metsätehos<br />
beräkningar visar att belastningen på<br />
vägarna samtidigt till och med kan minskas.<br />
Siekkinen betonar att det inte handlar<br />
om att flytta över transporter från järnväg<br />
till landsväg. Från Ivalo är det 300 km till<br />
närmaste järnvägsterminal som finns i Rovaniemi,<br />
dit ska virket transporteras på ett<br />
eller annat sätt.<br />
FÖRSÖK OCKSÅ I FINLAND?<br />
Skogsindustrin anhöll om tillstånd redan<br />
2010 och Outi Nietola vid Skogsindustrin r.f.<br />
berättar att skogsindustrin nu gör gemensam<br />
sak med Forststyrelsen och transportföretag<br />
för att få igång ett storskaligt försök<br />
i Finland med undantagstillstånd för några<br />
speciella transportrutter. Hon säger att<br />
trafikministern ställer sig positiv till försöket<br />
och hon hoppas att ministeriet nu ska<br />
kunna bevilja ett tillstånd. Ett av de centrala<br />
trafikpolitiska målen är att minska transporternas<br />
miljöbelastning och att effektivera<br />
virkestransporterna är ett steg i den riktningen.<br />
UNDANTAG FRÅN<br />
EU:S BESTÄMMELSER<br />
Inom EU gäller stränga regler för totalvikt<br />
och totallängd för fordonskombinationer för<br />
vilka Finland och Sverige fått undantagstillstånd.<br />
Ett direktiv för typgodkännande av<br />
fordon är under beredning inom EU och det<br />
kan innebära förändringar. Nietola räknar<br />
ändå med att vi även i framtiden ska kunna<br />
ha ett undantag med tyngre transporter<br />
än nere på kontinenten. Vi har speciella förhållanden<br />
med jämförelsevis långa avstånd<br />
som man måste ta i beaktande. •<br />
TEXT: JOHNNY SVED<br />
FOTO: SKOGFOrSK<br />
<strong>Skogsbruket</strong> 8/2012 9
Vattenrening med pilplantor<br />
Avloppsvatten är ett problem utanför<br />
tätorter. En miljon finländare<br />
bor stadigvarande och över en<br />
miljon har fritidsbostad i områden<br />
utan kommunal vattenledning. Pilreningssystem<br />
gör nu sitt intåg i<br />
Finland.<br />
Vattenrening med hjälp av pilplantor är nytt<br />
i Finland. I Danmark har pilreningssystemet<br />
funnits i tjugo år. Mannen bakom systemet,<br />
Peter Sandfeldt Gregersen, har under<br />
de åren planerat närmare 4 000 pilreningssystem<br />
runt om i världen, bl.a. i Danmark,<br />
Sverige, Tyskland, och Kina. Det största pilreningssystemet<br />
renar gråvatten och svartvatten<br />
från 73 hushåll. Gråvatten är vatten<br />
från disk, tvätt och bad och svartvatten är<br />
vatten från toaletter.<br />
INGET AVLOPPSVATTEN UT I MARKEN<br />
Paul Lynch i Ingå fick sitt pilreningssystem<br />
klart i mitten av juni.<br />
– Vi hade tidigare en 5,5 kubikmeters<br />
tank för svartvatten och gråvattnet leddes<br />
via slambrunn ut i marken, berättar Paul<br />
Lynch som restaurerar gamla byggnader<br />
Dräneringsrören bildar en sträng mitt i pilodlingen.<br />
10 <strong>Skogsbruket</strong> 8/2012<br />
och även bygger hus av halm och lera.<br />
– Nu har vi ett reningssystem som bara<br />
behöver en 2,2 kubikmeters tank, en pump<br />
och en odling med pil som är 6 meter bred<br />
och 28 meter lång. Tanken behöver vi tömma<br />
högst en gång per år. Den tidigare tanken<br />
för svartvatten skulle tömmas minst fyra<br />
gånger per år.<br />
Pilreningssystemet är ett slutet system,<br />
inget avloppsvatten leds ut i marken.<br />
Den 2,2 kubikmeter stora tanken är uppdelad<br />
i tre sektioner, en stor och två mindre.<br />
Avloppsvattnet kommer först till den större<br />
sektionen och rinner sedan vidare till de två<br />
mindre. Slammet från svartvattnet sjunker<br />
efterhand till bottnen.<br />
Från den tredje sektionen går vattnet vidare<br />
till en brunn med en pump och från<br />
brunnen pumpas vattnet vidare till pilodlingen.<br />
TAR UPP VATTEN OCH METALLER<br />
– Pilodlingen är huvudaktören i vattenreningen,<br />
upplyser Lynch. Odlingen är 6 meter<br />
bred och 28 meter lång. Den ska anpassas<br />
till mängden avloppsvatten, säger Paul<br />
Lynch.<br />
Först grävs en 1,5 meter djup bassäng i<br />
marken. Sidorna ska ha 45 graders lutning.<br />
Invändigt bekläs bassängen med geotextilmattor<br />
för att hindra avloppsvattnet från att<br />
rinna ut ur bassängen och ner i marken.<br />
När detta är gjort sätts hälften av den<br />
jord som grävts upp tillbaka i bassängen<br />
och ovanpå den ett tunt lager filtreringssand.<br />
Och nu är det viktigt att jorden inte<br />
packas.<br />
Längs mitten placeras en sträng av dräneringsrör<br />
som tar upp avloppsvattnet som<br />
via ett rör pumpas från brunnen till bassängen.<br />
Strängen med dräneringsrör täcks<br />
med en tunn filtmatta som lätt låter vatten<br />
passera. Till sist täcks strängen med dräneringsrör<br />
med 70 cm jord som ska skydda<br />
mot tjäle och luktolägenheter. Den besås<br />
med gräsfrö.<br />
I det sista skedet planteras pilsticklingar<br />
i jorden. De planteras på cirka 70 centimeters<br />
avstånd från varandra.<br />
BASSÄNGEN FYLLS PÅ VINTERN<br />
Pilsticklingarna är av finsk härkomst och<br />
tål vårt klimat med kalla vintrar. Pil har den<br />
fördelen att den också tar upp metaller, såsom<br />
koppar, järn och zink. Vass tar också<br />
effektivt upp vatten och många metaller,<br />
men inte fosfor. Det gör pil.<br />
– Vi planterade sticklingarna i juni och i<br />
höst ska de vara två meter höga. Nästa vår<br />
klipper vi ner dem till tio centimeter. Då<br />
skjuter de skott och blir 3–4 meter höga. Våren<br />
2015 klipper vi ner dem igen och då är<br />
pilarna omkring nio meter höga och handledsgrova.<br />
Efter det klipper vi ner dem vartannat<br />
år, berättar Paul Lynch.<br />
– Fram till nästa vår har vi marken täckt<br />
med plast för att regnvatten inte ska tränga<br />
ner i jorden i bassängen. De små sticklingarna<br />
suger inte upp tillräckligt med vatten<br />
det första året. Jag har planterat 360 sticklingar.<br />
– Under sommaren suger de här pilarna<br />
upp allt avloppsvatten som kommer från<br />
huset. Ju intensivare tillväxt desto mera vatten<br />
suger pilarna upp. Därför klipper vi ner<br />
dem. Det här betyder att jorden i bassängen<br />
är torr när vintern kommer. Vintertid<br />
finns det därmed utrymme för avloppsvatten<br />
i den porösa jorden. Helt i vila är inte<br />
pilarna på vintern, för de suger upp ungefär<br />
en tiondel av den mängd vatten de suger<br />
upp under sommarhalvåret. Därför ska bassängen<br />
anpassas till mängden avloppsvatten.<br />
Bassängen töms på vatten under sommarhalvåret<br />
för att igen fyllas under vinterhalvåret.<br />
– De sticklingar som jag nu planterat har<br />
en livslängd på omkring femtio år.<br />
KONTROLLRÖR<br />
Paul Lynch räknar med att det blir ungefär<br />
700 liter slam per år och att det ska räcka<br />
med att tömma tanken en gång.<br />
– Det är lite jämfört med tidigare då tanken<br />
på 5,5 kubikmeter skulle tömmas fyra<br />
gånger per år.<br />
– Pilarna som vi klipper ner tar jag tillvara<br />
som bränsle.<br />
Lynch berättar att det ska finnas inspektionsrör<br />
för att det ska gå att kontrollera att<br />
pilreningssystemet fungerar.<br />
Med kontrollrör både nära bassängen<br />
och lite längre borta kan vi kontrollera att<br />
grundvattennivån och grundvattnets kvalitet<br />
är på samma nivå i de båda rören. Då vet<br />
vi att bassängen inte läcker.
FYLLER MYNDIGHETERNAS KRAV<br />
– Pilreningssystemet uppfyller miljöskyddslagens<br />
och den nya avloppsförordningens<br />
krav, säger Patrik Skult som är miljöchef<br />
i Ingå.<br />
Den som planerar att övergå till pilreningssystemet<br />
ska ansöka om åtgärdstillstånd<br />
av kommunens byggnadsinspektör.<br />
Till ansökan ska den sökande foga ritningar<br />
som ska innehålla en trovärdig dimensionering<br />
och motiveringar till valet av detta<br />
reningssystem.<br />
– Pilreningssystemet är ett beaktansvärt<br />
alternativ med vissa frågetecken för överrinning<br />
vid riklig nederbörd eller snösmältning,<br />
men systemet bör utan vidare ges en<br />
chans att visa vad det går för. •<br />
TEXT OCH FOTO: GErD MATTSSON-TUrKU<br />
Paul Lynch i Ingå fick sitt pilreningssystem,<br />
det första i Finland, klart i juni.<br />
VAD KOSTAR<br />
PILRENINGSSYSTEM?<br />
Priset är omkring 200 euro/meter<br />
bassäng. I det priset ingår kostnaderna<br />
för grävarbetet, tank, pump<br />
och brunn, geotextilmatta och filtmatta.<br />
Sticklingarna kostar omkring<br />
10 cent.<br />
Pilreningssystem<br />
Pilplantorna tar upp allt avloppsvatten och all nederbörd som kommer i bassängen.<br />
rötter tar upp<br />
vatten och<br />
metaller<br />
Geotextilmatta Geotextilmatta Dräneringsrör<br />
Geotextilmatta<br />
Jord<br />
rör<br />
Brunn med<br />
pump<br />
Avfallstank<br />
Brunn<br />
<strong>Skogsbruket</strong> 8/2012 11
FOTO: MIKKO KUUSSAArI<br />
Numrerade fjärilar<br />
utplanterade i Salo<br />
Mnemosynefjärilen eller den Svarta apollofjärilen<br />
är en av våra utrotningshotade dagfjärilar.<br />
Förekomsten av arten ska nu tryggas<br />
genom förflyttningsplanteringar som<br />
görs på artens tidigare utbredningsområden<br />
i Egentliga Finland.<br />
Under sommaren har man flyttat svarta<br />
apollofjärilar till tre nya livsplatser invid Pemar<br />
å och betesängar vid nedre loppet av<br />
ån Rekijoki i Salo.<br />
Den fredade fjärilen påträffas naturligt<br />
främst på Åland och i sydvästra Finlands<br />
skärgårds- och kustområden.<br />
De svarta apollofjärilarna som släpptes<br />
ut i Salo är numrerade med tuschpenna på<br />
undersidan av bakvingen. •<br />
Ny webbplats med<br />
klimatuppgifter på<br />
svenska<br />
Finlands miljöcentral, Meteorologiska institutet<br />
och Aalto-universitet har öppnat<br />
webbplatsen Klimatguiden.fi. På webbplatsen<br />
finns strukturerad information om klimatet<br />
och klimatförändringen i Finland.<br />
Där finns också uppgifter om läget på regional<br />
nivå. På Klimatguiden.fi kan man bekanta<br />
sig med olika kontroll- och anpassningsåtgärder<br />
som har genomförts i kommunerna<br />
med målet att stävja klimatförändringen.<br />
•<br />
12 <strong>Skogsbruket</strong> 8/2012<br />
Drivningskvaliteten<br />
får då<br />
Bara två av fem energivedsgallringar<br />
klarade sig utan anmärkning<br />
visar en rapport från Finlands<br />
skogscentral.<br />
Kvaliteten på drivningsresultatet i energivedsgallringar<br />
granskas varje år av Finlands<br />
skogscentral. Nu granskades energivedsgallringar<br />
på 885 hektar som gallrats<br />
under fjolåret. Tall var huvudträdslaget i 63<br />
procent av figurerna.<br />
Enligt rapporten hade fem procent av de<br />
kvarvarande stammarna i bestånden skadats<br />
under drivningen.<br />
– Läget är allvarligt då drivningsskadorna<br />
har ökat under hela 2000–talet, berättar<br />
Aki Hostikka, chef för finansiering och<br />
granskning på Finlands skogscentral.<br />
Framför allt förekom stamskador, trädens<br />
rötter hade skadats mer sällan. Dessutom<br />
hade skogen ibland gallrats för hårt och antalet<br />
stammar i det kvarvarande beståndet<br />
blev under Tapios skogsvårdsrekommendationer.<br />
Alternativt hade energivedsbestånden<br />
lämnats för täta. I 63 procent av figurerna<br />
fanns ingen spårbildning.<br />
Hostikka konstaterar att det är viktigt att<br />
ha motiverade och utbildade maskinförare,<br />
men anser att drivningsskadorna inte enbart<br />
kan skyllas på maskinförarna. Sikten i<br />
en övertät skog är dålig och jobbet försvåras<br />
av ett högt stamantal, tät underväxt, ojämna<br />
bestånd och träd som startat från stubbskott.<br />
– Maskinföraren står inför en omöjlig<br />
uppgift. Jag anser att lösningen finns i att<br />
vidareutveckla avverkningsmaskinerna.<br />
VIKTIGT ATT FÖRRÖJA<br />
En energivedsgallring utförs när skogen är i<br />
början av sin omloppstid, en tid då skogen<br />
formas och den framtida tillväxten tar fart.<br />
En ung skog som har gallrats på rätt sätt<br />
producerar kvalitetsvirke betydligt snabbare<br />
än en skadad skog.<br />
– Det är illa när skador uppstår i ett tidigt<br />
skede, det tar tid för skogen att återhämta sig.<br />
En energivedsgallring som inte förröjts är<br />
dömd att misslyckas. Hostikka uppmanar<br />
därför skogsägare att antingen förröja skogen<br />
själv eller att anlita entreprenörer för<br />
att göra jobbet.<br />
– Det kostar att röja men det är väl placerade<br />
pengar.<br />
Enligt Hostikka kan skogsägaren också<br />
överväga integrerad avverkning i stället för<br />
helträdsavverkning. Integrerad avverkning<br />
är en avverkningsmetod där både gagnvirke<br />
och energived tas tillvara.<br />
– Vid integrerad avverkning lämnar man<br />
kvar grenar och toppar. De skyddar mot<br />
spårbildning och på köpet blir näringsämnen<br />
kvar i skogen, eftersom barren är fulla<br />
av näring.<br />
Hostikka tillägger att det är av största<br />
Trenden har vänt<br />
Drivningskvaliteten varierar stort beroende<br />
på var i Finland man äger sin skog. I sydost<br />
var situationen sämst medan de bästa<br />
resultaten uppnåddes vid våra kustområden.<br />
Drivningsskadorna har under en lång<br />
tid varit en uppåtgående trend vid kusten.<br />
Vad beror det på att vinden nu har vänt?<br />
– Det är slutresultatet av mycket arbete,<br />
konstaterar forstmästare Greger Erikslund<br />
på Finland skogscentral.<br />
Han berättar att ett kriterium för att få<br />
PEFC-märket (Programme for the Endorsement<br />
of Forest Certification Schemes) är att<br />
drivningsskadorna hålls på en skälig nivå.<br />
– Därför har vi i närmare två års tid satsat<br />
på utbildning och information för såväl<br />
entreprenörer som skogsfackmän. Men vårt<br />
arbete märks först efter en tid.<br />
Fortfarande jobbar man med mycket små<br />
marginaler på Kustens område. Resultaten<br />
från år 2011 är tre procentenheter bättre i<br />
jämförelse med år 2010. För tillfället granskas<br />
årets energivedsgallringar. Erikslund<br />
berättar att han sett bestånd där man genom<br />
att avbryta energivedsgallringen på<br />
grund av dålig bärighet har kunnat undvika<br />
skador i beståndet.<br />
– Maskinförarens inställning är avgörande.<br />
Det är bättre att återkomma i ett senare<br />
skede om man märker att drivningsförhållandena<br />
inte är de bästa möjliga. •<br />
TEXT: MArIANNE PALMGrEN
ligt vitsord<br />
vikt att utföra energivedsgallringen vid rätt<br />
tidpunkt.<br />
– Man kan tryggt avverka energived året<br />
om. Men är det en blöt vår och höst lönar<br />
sig att vänta om marken inte är bärande.<br />
BÄTTRE STÄLLT I GALLRINGSSKOGAR<br />
För vanliga gallringar ger rapporten inte lika<br />
dystra siffror som för energivedsgallringar.<br />
Totalt granskades gallringar på 1 190 hektar<br />
och drivningskvaliteten hölls på en rimlig<br />
nivå.<br />
Av de träd som lämnades kvar i beståndet<br />
i Svenskfinland<br />
Annat företag<br />
26 %<br />
Okänd<br />
4 %<br />
UPM<br />
4 %<br />
Metsäliitto<br />
17 %<br />
VITSORD FRÅN GRANSKNINGAR AV ENERGIVEDSGALLRINGAR<br />
Kusten<br />
Sydvästra<br />
Finland<br />
AVVErKArE Skogsägaren själv<br />
5 %<br />
Stora Enso<br />
4 %<br />
Lappland Lappland<br />
Norra Kajanaland<br />
Österbotten<br />
Tavastland-<br />
Nyland<br />
Kusten<br />
Norra<br />
Savolax<br />
Norra<br />
Karelen<br />
Sydvästra<br />
Finland<br />
Norra Kajanaland<br />
Österbotten<br />
Tavastland-<br />
Nyland<br />
Norra<br />
Savolax<br />
Södra och<br />
Södra och<br />
Mellersta Mellersta<br />
Mellersta Mellersta<br />
Österbotten Finland Södra<br />
Österbotten Finland Södra<br />
Birkaland Savolax<br />
Birkaland Savolax<br />
Sydöstra<br />
Finland<br />
var 3,4 procent skadade. Spårdjupen hade<br />
hållits på en relativt god nivå, och bestånden<br />
hade avverkats enligt skogsvårds-<br />
Kusten<br />
rekommendationerna. •<br />
TEXT: MArIANNE PALMGrEN<br />
ANDEL MED VITSORDET GOD ANDEL MED VITSORDET FELAKTIG<br />
Kusten<br />
Sydöstra<br />
Finland<br />
Skogsvårdsförening/revir<br />
40 %<br />
Norra<br />
Karelen<br />
<strong>Skogsbruket</strong> 8/2012 13
Nya material<br />
från skogsindustrin<br />
Biobaserade material, med råvaror<br />
från skog, är under stark utveckling.<br />
Många produkter kan bli<br />
resurssnålare och miljövänligare<br />
med hjälp av nya material.<br />
Världen är full av oljebaserade, icke nedbrytbara,<br />
plastförpackningar. Därför har<br />
skogsindustrin gått in för att skapa helt nya<br />
och gröna material, som är biologiskt förnybara<br />
och nedbrytbara.<br />
Kompositer är en blandning av två eller<br />
flera material, där det ena förstärker det andra.<br />
Ett exempel på träkompositer, som funnits<br />
länge, är vanliga spånskivor. Men träkompositer<br />
kan vara mycket annat än spånskivor.<br />
Den finländska skogsindustrin tillverkar i<br />
dag biokompositer som består av plast som<br />
blandas med cellulosa, returpapper eller trä<br />
i form av till exempel flis. Råvaran kan tas<br />
från hela trädet, även från kvistar och bark.<br />
Redan i dag tillverkas möbler av biokompositmaterial.<br />
Det används också som byggmaterial<br />
för bland annat terrasser och trätrallar.<br />
Det kräver lite underhåll, då materialet<br />
varken behöver oljas eller målas. I Gent,<br />
Belgien, har staden använt kompositbräder<br />
14 <strong>Skogsbruket</strong> 8/2012<br />
FOTO: UPM<br />
tillverkade av UPM ProFi, som ytbeläggning<br />
på en bro. Bräderna består av en blandning<br />
av returpapper och returplast från fabriker<br />
som tillverkar etiketter.<br />
Biokompositer för formsprutning tillåter<br />
formgivarna att uppfylla sina vildaste<br />
drömmar. Kompositmaterialet består av en<br />
blandning av cellulosa och plast. Det levereras<br />
som granulat till kunderna. Vid användning<br />
hettas granulaten upp så att materialet<br />
kan formsprutas. Det här materialet<br />
används för tillverkning av många produkter,<br />
exempelvis balkonglådor och stolsitsar.<br />
Trägips är ett alternativ till vanligt gips.<br />
Gipset är en blandning av granflis och plast.<br />
Det nya gipsmaterialet är en finländsk uppfinning.<br />
Det används bland annat på Tölö<br />
sjukhus och på Barnkliniken.<br />
TEXTILER, BETONG OCH MÅLFÄRG<br />
Efterfrågan på förnybar, vedbaserad textilfiber<br />
kommer att öka genom att den ersätter<br />
bomullsfiber och oljebaserad syntetfiber.<br />
Specialcellulosa ur virke kan bland annat<br />
minska bomullsodlingen. Både gran och<br />
lövträdsvirke kan användas för att tillverka<br />
textilfiber.<br />
Vid tillverkning av viskos tillsätts natriumhydroxid<br />
i specialcellulosan så att en<br />
trögflytande vätska uppstår. Via munstycken<br />
spinns vätskan till trådar.<br />
Av samma slags specialcellulosa, som<br />
man tillverkar textilfibrer av, görs också<br />
korvskinn.<br />
Genom att finfördela cellulosa till mikroskopiskt<br />
små fibrer skapas ett naturligt,<br />
förnybart material, biofibriller, som forskarna<br />
valt att kalla nanocellulosa. Diametern<br />
på de pyttesmå fibrerna är cirka 20 nanometer,<br />
vilket är 5 000 gånger tunnare än<br />
ett hårstrå.<br />
Biofibriller har inte längre träets typiska<br />
egenskaper utan cellulosan påminner om<br />
en genomskinlig kräm. Detta skapar möjligheter<br />
att tillverka lätta, starka och formbara<br />
produkter.<br />
En av de viktigaste egenskaperna hos<br />
biofibriller är viskositeten, dvs. möjligheten<br />
att göra den mer eller mindre flytande.<br />
När biofibriller blandas i betong stelnar betongen<br />
snabbare, vilket förhindrar att gruset<br />
sjunker till bottnen av betongmassan.<br />
På motsvarande sätt är målfärg lätt att stryka<br />
ut med pensel, men den torkar så snart<br />
penseldragen upphör.<br />
Inom kosmetiken kan biofibriller användas<br />
exempelvis i hydrogeler. En hydrogel av<br />
av det här slaget kan binda otroliga mängder<br />
vatten och skulle vara värdefull till exempel<br />
vid svåra brännskador.<br />
Forskarna håller också på att utveckla<br />
ledband som kan ersätta kroppens ledband<br />
när de är skadade. Basen är nanocellulosa<br />
eller biofibriller som blandas till exempel<br />
med plast eller kollagen, ett protein<br />
som bland annat finns i ben, hud, senor<br />
och blodkärl.<br />
INTELLIGENTA FÖRPACKNINGR<br />
Färskvaror med en digital timer för hållbarhet<br />
och förpackningar som övervakar om<br />
du tagit din medicin. Allt detta är möjligt<br />
med hjälp av tryckt elektronik, en ny teknik<br />
där man använder traditionella tryckmetoder<br />
för att snabbt, enkelt och billigt trycka<br />
olika elektroniska komponenter med tryckfärg<br />
som är elektriskt ledande.<br />
Tänk dig förpackningar med fiskpinnar.<br />
Papperet gör förpackningarna styva. Plasten<br />
gör dem vätsketäta och stänger ute ljus<br />
och syre. I framtiden kunde indikatorer göra<br />
dem intelligenta och ge dem en förmåga<br />
FOTO: UPM
att kommunicera med omvärlden.<br />
– Detta kunde ske genom att<br />
förpackningarna ändrar färg då<br />
fisken blivit för gammal, säger<br />
forskare Jarl Rosenholm på<br />
Åbo Akademi.<br />
BIOBRÄNSLEN<br />
ERSÄTTER FOSSILA<br />
I Villmanstrand bygger<br />
UPM det störstabioraffinaderiet<br />
i världen.<br />
Som råmaterial används råtallolja, ett avfall<br />
som uppstår vid cellulosaframställning.<br />
Råtalloljan är en mörkbrun, trögflytande<br />
vätska. Den härrör från de kådämnen som<br />
finns i virke och kallas råtallolja oavsett vilket<br />
barrträdslag den kommer från. Största<br />
delen av råtalloljan kommer från UPM:s<br />
fabriker i Finland.<br />
Byggstarten sker i sommar och 2014<br />
ska bioraffinaderiet stå klart. Den årliga<br />
produktionen beräknas till 100 000 ton<br />
av andra generationens diesel för fordon.<br />
Biodieseln, som heter UPM BioVerno,<br />
sänker utsläppen av växthusgaser<br />
med 80 procent jämfört med fossila<br />
bränslen. Fram<br />
till 2020 väntasefterfrågan<br />
på<br />
biobränslen<br />
inom<br />
EU öka med<br />
7 procent per år.<br />
I Joutseno bygger<br />
Metsä Group en fabrik,<br />
som ska tillverka biogas av<br />
skogsbränslen. Fabriken ska<br />
vara i provdrift sommaren<br />
2013. Biogasen<br />
ska helt motsvara<br />
naturgas,<br />
som räknas<br />
som<br />
fossilt<br />
bränsle. •<br />
TEXT: GErD MATTSSON-TUrKU<br />
FOTO: MAJ-LEN rOOS<br />
FOTO: PIXMAC<br />
FOTO: UPM<br />
Kolfiber<br />
ny skogsprodukt<br />
Nu finns det forskning som visar<br />
att kolfiber lika gärna kan tillverkas<br />
av lignin, en restprodukt från<br />
cellulosafabriker, som av petroleumprodukter.<br />
Kolfiber används som råmaterial<br />
i många produkter, bland<br />
annat i skidstavar, tennisracketar<br />
och dyra cyklar. Orsaken är kombinationen<br />
låg vikt och extrem<br />
styrka. Kolfiber har hittills tillverkats<br />
av petroleumprodukter.<br />
Lignin utvinns ur svartlut,<br />
som är en biprodukt vid tillverkning<br />
av cellulosa. För att kunna<br />
spinna en kolfibertråd måste<br />
ligninet tas fram på ett specifikt<br />
sätt, som nu är patentsökt<br />
av ett företag i Sverige. Därefter<br />
hettas tråden upp till cirka 1 000<br />
grader för att kolet ska renodlas.<br />
Kvar blir en ren kolfibertråd.<br />
Forskarna bakom den nya tekniken<br />
tror att den kommer att kommersialiseras<br />
inom fem år. •<br />
<strong>Skogsbruket</strong> 8/2012 15
Dags att planera<br />
för terrassbygget<br />
Vill du ha en ny terrass nästa sommar?<br />
I så fall är det bäst att planera<br />
den och boka snickare redan nu.<br />
Det rådet ger Jonny Lindström som<br />
driver ett byggföretag i Lovisa.<br />
– På sommaren finns det hur mycket arbete<br />
som helst. I maj börjar stugägare ringa och<br />
vill helst ha en ny terrass genast. Men den<br />
som vill ha en ny terrass till nästa sommar,<br />
ska helst komma överens med en snickare<br />
redan i höst, säger Jonny Lindström.<br />
<strong>Skogsbruket</strong> träffar honom när han förstorar<br />
en terrass åt Lovisabon Sam Helenius.<br />
Lindström har fullt upp, och någon<br />
semester blev det inte den här sommaren,<br />
som mest någon halv dag då och då.<br />
KRÄVER TILLSTÅND<br />
– Mitt råd till kunderna är att i förväg bläddra<br />
i tidningar och se vilka alternativa modeller<br />
till terrasser det finns. När de har hittat<br />
en modell, som de tycker om, klipper de ut<br />
den ur tidningen.<br />
Då är det mycket lättare för den som ska<br />
bygga terrassen att beräkna virkesåtgången<br />
och ge ett kostnadsförslag. Jag påminner<br />
dem också om att det krävs tillstånd<br />
av kommunen för att förstora en terrass.<br />
Jonny Lindström påpekar att terrassäsong-<br />
– Den som vill ha ett nytt terrassgolv nästa sommar gör klokt i att beställa en snickare redan<br />
nu, säger Jonny Lindström.<br />
16 <strong>Skogsbruket</strong> 8/2012<br />
– Priset gjorde att jag valde tryckimpregnerat virke framom biokompositbräder, säger<br />
Sam Helenius.<br />
en är kort också för byggarna.<br />
– När det bli minusgrader ute, är det slut<br />
med terrassbyggena. Då fryser det tryckimpregnerade<br />
virket, som innehåller mycket<br />
vatten när det är nyimpregnerat. På våren<br />
kommer vi inte heller igång så snabbt, för<br />
vanligtvis förvaras det tryckimpregnerade<br />
virket utomhus och det dröjer länge innan<br />
bräderna i ett stort paket har tinat upp.<br />
De som bygger en ny terrass eller förstorar<br />
en gammal, väljer nästan uteslutande tryckimpregnerat<br />
virke. Också Sam Helenius föredrog<br />
tryckimpregnerat.<br />
– Jag övervägde att ta ett biokompositmaterial,<br />
som sägs vara lättare att sköta och<br />
underhålla. Det var priset som avgjorde.<br />
Biokompositmaterialet var nästan tre gånger<br />
dyrare än tryckimpregnerat. Ett sådant<br />
golv skulle ha kostat omkring 35 euro per<br />
kvadratmeter. Nu betalar jag drygt 13 euro,<br />
säger Sam Helenius.<br />
LÄTTSKÖTTA BIOKOMPOSITBRÄDER<br />
Jonny Lindström berättar att han för några<br />
år sedan byggde ett terrassgolv av biokompositbräder.<br />
– Jag träffade stugägaren för ett par dagar<br />
sedan och han var fortfarande nöjd med<br />
sitt golv. Han tvättar det ett par gånger per<br />
sommar med tryckspruta, annat underhåll<br />
lär det inte kräva.<br />
– Det var annorlunda att bygga med biokompositbräder.<br />
Golvbjälklagen, det som vi<br />
till vardags kallar vasor, skulle placeras täta-
Bevisat i test:<br />
Tryckimpregnerat<br />
är bäst<br />
Tryckimpregnerad tall är bäst och<br />
lärk är sämre än väntat. Det visar<br />
en långtidstest av virke för utomhusbruk.<br />
I femton år har virkesprover på ställningar<br />
varit nedstuckna i marken vid Sveriges tekniska<br />
forskningsinstitut SP, utanför Borås.<br />
I försöket jämförs hur moderna träskyddsmedel<br />
baserade på koppar fungerar på virke<br />
ovan mark under lång tid.<br />
Om virket inte är tryckimpregnerat kommer<br />
nedbrytningen och angreppen av rötsvamp<br />
relativt snabbt.<br />
– Efter fem till tio år börjar det hända saker<br />
för obehandlat virke i våra försök ovan<br />
mark, säger Jöran Jermer på SP Trä. I försöken<br />
ingår bland annat obehandlad gran,<br />
kärnved av tall och lärk och olika typer av<br />
träskyddsmedel.<br />
I dag har vi begränsningar för användning<br />
av träskyddsmedel baserade på kromoch<br />
arsenikföreningar. Numera tryckimpregneras<br />
virke med kopparsalter som ger<br />
virket den gröna färgen. Det finns också<br />
brunt tryckimpregnerat virke och den bruna<br />
färgen fås av pigment som tillsätts i medlet.<br />
– De obehandlade virkesprover som klarat<br />
sig bäst är inte oväntat kärnvirke av tall<br />
och lärk, säger Jermer. Gran och tall utan<br />
kärnved börjar brytas ned ordentligt redan<br />
efter 5–10 år. När det gäller beständigheten<br />
mot röta hos lärk har den ofta överdrivits.<br />
Lärk är inget material som okritiskt kan ersätta<br />
impregnerat virke i biologiskt krävande<br />
situationer.<br />
Jermer påpekar att ett nytt terrassgolv av<br />
lärk kan vara fint att se på, men inom något<br />
år blir det grått grått, vilket användaren<br />
kanske inte alltid förväntat sig. •<br />
re, med 40 centimeters mellanrum, när det<br />
normala är 60 centimeter. Bräderna är ihåliga<br />
och med för stora avstånd mellan vasorna,<br />
börjar det svikta under fötterna när man<br />
går på golvet. •<br />
TEXT OCH FOTO: GErD MATTSSON-TUrKU<br />
FOTO: PIXMAC<br />
Däckgummi av maskrosor<br />
Däcktillverkaren Bridgestone anser att naturgummi<br />
gjort på rysk maskros mycket väl<br />
kan bli gångbart i tillverkningen av däck,<br />
rapporterar plastnet.se som skrivit om liknande<br />
forskningsprojekt under det senaste<br />
året.<br />
I teorin finns det cirka 1 200 växter som<br />
skulle kunna fungera som råvarubas för naturgummiutvinning.<br />
Idag är det endast heveaträdet<br />
som används och att hitta ett alternativ<br />
som kan ge den kvalitet och mängd<br />
som krävs är enligt Bridgestone en utmaning.<br />
Men, resultaten så här långt pekar<br />
alltså på att rysk maskros kan vara ett så-<br />
dant alternativ. Ytterligare tester ska genomföras<br />
i år och 2014 räknar man med<br />
att kunna genomföra mer storskaliga tester.<br />
Parallellt med denna forskning tittar<br />
däcktillverkaren också på ett annat naturgummialternativ,<br />
nämligen guyalegummi<br />
som kommer från en buske som växer i sydvästra<br />
USA och norra Mexiko.<br />
Efterfrågan på däck bedöms öka på både<br />
kort och lång sikt och Bridgestone har den<br />
långsiktiga målsättningen att utveckla däck<br />
som till hundra procent består av förnybara<br />
och återvinningsbara material. •<br />
<strong>Skogsbruket</strong> 8/2012 17
Forstis fick<br />
miniflygplan<br />
Yrkeshögskolan Novia i Ekenäs<br />
fick i slutet av juni två miniflygplan<br />
som ska användas inom naturbruks-<br />
och miljöundervisningen.<br />
Ett fullt utrustat plan kostar<br />
15 000 euro och för finansieringen<br />
står Stiftelsen Finlandssvenska<br />
Jordfonden.<br />
– Våra plan väger två kilo och har en vingbredd<br />
på 1,5 meter, berättar Romi Rancken<br />
på Novia.<br />
I den mer avancerade modellen finns en<br />
autopilot och plats för en kamera.<br />
– Vi använder två slags kameror, en för<br />
vanliga bilder och en för infraröda bilder.<br />
Flygtiden är tjugo minuter. Under den här<br />
tiden hinner planet fotografera ett ca 50<br />
hektar stort område. Efter det ska planet ner<br />
för att förses med ett nytt batteri.<br />
– Vi har länge jobbat med flygbilder i undervisningen<br />
och nu var det dags att ta ett<br />
steg till och se vilka möjligheter dagens teknik<br />
erbjuder. I Finland trampar vi fortfarande<br />
i barnskorna när det gäller den här tekniken.<br />
HIGH-TECH I UNDERVISNINGEN<br />
Rancken berättar vidare att Novia under<br />
sommaren har testat planen på Västankvarn,<br />
skolans försöks- och undervisningsgård.<br />
– Vi har tagit vanliga foton och infraröda<br />
bilder. De infraröda bilderna har stor användningspotential.<br />
Vi får fram växtlighetens<br />
vitalitet som härleds ur mängden klorofyll<br />
i växtligheten, upplyser Rancken.<br />
Inom jordbruket ger vitaliteten uppgifter<br />
om hur åkergrödor mår och om till exempel<br />
en del av en åker drabbats av någon<br />
sjukdom.<br />
– Det får vi fram genom att jämföra bilder<br />
från olika delar av åkern. På samma sätt<br />
kan vi inom skogsbruket få fram granbarkborreangreppens<br />
utbredning. Mängden klorofyll<br />
är mindre i träd som är angripna av<br />
granbarkborre.<br />
18 <strong>Skogsbruket</strong> 8/2012<br />
Miniflygplanet kastas upp i luften med ett gummirep som spänns. Motorn slås på först<br />
när planet är i luften.<br />
HÖG PRECISION<br />
Rancken ser många användningsmöjligheter<br />
för miniflygplanen.<br />
– Bilderna från kamerorna har hög precision.<br />
En bildpunkt (pixel) motsvarar i verkligheten<br />
3–5 centimeter medan den i normala<br />
flygbilder ofta är 30 centimeter. Det<br />
finns redan några aktörer i Finland som<br />
utnyttjar möjligheten att med hjälp av en<br />
serie foton, tagna från miniflygplan, skapa<br />
3D-bilder av ett område. Med bildernas<br />
hjälp kan man räkna ut grusvolymer, både<br />
hur stor volym som redan är upptagen<br />
i hög och hur stor volym gropen har. På<br />
motsvarande sätt kommer en torvföretagare<br />
att på basis av bilderna kunna räkna ut<br />
hur mycket torv som finns upptagen och<br />
ligger i högar på torvtäkten eller intill den.<br />
Rancken ser inte heller som helt osannolikt<br />
att miniflygplanen kommer till använd-<br />
ning inom skogsbruksplaneringen. Det är<br />
fortfarande för dyrt att kartlägga ett mindre<br />
område, till exempel en skogsfastighet på<br />
100 hektar med hjälp av miniplanen.<br />
– Bilderna är onödigt detaljrika för att göra<br />
upp en traditionell skogsbruksplan.<br />
GUMMIREP GER SKJUTS<br />
Startanordningen består av ett 15 meter<br />
långt rep av gummi och ett 6 meter långt<br />
snöre som fästs i planet. Den som ska skicka<br />
iväg det tar ett antal steg bakåt så att gummirepet<br />
spänns ordentligt och kastar upp planet<br />
i luften. Då får det en ordentlig skjuts.<br />
Genast efter det slås motorn på och planet<br />
styr sig självt utgående från en på förhand<br />
uppgjord rutt. Planet kan också styras manuellt<br />
från marken. •<br />
TEXT: GErD MATTSSON-TUrKU
Miniplan kartlägger<br />
skador<br />
I Dalarna i Sverige tar Skogsstyrelsen<br />
hjälp av små flygplan för att<br />
inventera skador av granbarkborre.<br />
Planen väger bara ett kilo och<br />
har en vingbredd på 1,2 meter.<br />
– Marschfarten är 15 meter per sekund, berättar<br />
Per-Ove Torstensson på Skogsstyrelsen.<br />
Flygtiden är omkring 30 minuter och efter<br />
det ska batteriet laddas. Flyghöjden är<br />
150–400 meter. Av säkerhetsskäl, för att<br />
undvika kollisioner i luften, ska den som<br />
styr planet alltid ha det inom synhåll.<br />
– Start och landning sker manuellt medan<br />
resterande flygning sker via autopilot, en<br />
förutbestämd rutt och GPS. Endast batteritiden<br />
begränsar räckvidden i teorin.<br />
Bilderna från flygplanet kan dessutom<br />
användas som underlag till skogsbruksplaner,<br />
vägplanering och för att dokumentera<br />
händelser, till exempel utvecklingen av<br />
skogsskador.<br />
Bilder från det obemannade planet (UAS,<br />
unmanned aerial system) skiljer sig från traditionella<br />
flygbilder på två sätt. Dels är planet<br />
effektivt för mindre områden och flyger<br />
oftast lågt under eventuella moln. Dels ger<br />
det möjlighet att automatiskt skapa bilder<br />
som är georefererade, alltså kopplade till ett<br />
koordinatsystem.<br />
Höjdmodeller med hög precision kan<br />
produceras utgående från bilderna. Noggrannheten<br />
blir stor. Vid en flyghöjd på 150<br />
meter är medelfelet inte större än plus/minus<br />
10 centimeter. Med 3D-modeller kan<br />
volymer bestämmas i skogsbränslehögar. •<br />
TEXT: GErD MATTSSON-TUrKU<br />
raute leverar<br />
svarvlinje till<br />
Tyskland<br />
Finländska raute Abp har fått en<br />
beställning värd 14 miljoner euro<br />
av tyska Pollmeier Furnierwerkstoffe<br />
Gmbh & Co. Beställningen<br />
omfattar svarv, tork och läggning<br />
av fanerskivor till en ny LVL-fabrik i<br />
Creuzburg i mellersta Tyskland.<br />
LVL står för Laminated Veneer Lumber, det<br />
som i Finland fått produktnamnet Kertopuu.<br />
Till skillnad från kryssfaner limmas de enskilda<br />
fanerskivorna med fibrerna i samma<br />
riktning. Det ger LVL andra hållfasthetsegenskaper<br />
än kryssfaner. LVL används inom<br />
byggindustrin som balkar och stag. Balkarna<br />
kan tillverkas i olika tjocklek och<br />
längd och ger arkitekterna större frihet vid<br />
planeringen av trästommar.<br />
Pollmeier är Europas största producent<br />
av boksågvaror. LVL-fabriken kommer att<br />
höja förädlingsvärdet på en del av den bok<br />
som bolaget använder. Bolaget räknar med<br />
att efterfrågan på LVL kommer att växa i<br />
takt med att intresset för att använda trä i<br />
både byggande och möbler ökar på kontinenten.<br />
Raute är ett av de ledande bolagen i världen<br />
när det gäller LVL-fabriker. Den nya fabriken<br />
är den första i världen som använder<br />
bok som råvara. Lyckad produktutveckling<br />
var avgörande för att Raute fick beställningen.<br />
Maskinerna kommer att tillverkas i Rautes<br />
fabriker i Nastola, Shanghai och Kajana<br />
och ska levereras våren 2013. •<br />
Har du synpunkter<br />
på tidningen?<br />
Du kan ge respons per e-post till<br />
skogsbruket@tapio.fi eller per post till<br />
adressen<br />
<strong>Skogsbruket</strong>, Norra Järnvägsgatan 21 B,<br />
00100 HELSINGFOrS.<br />
Du kan också ringa redaktionen direkt,<br />
våra kontaktuppgifter finns på sidan 3<br />
i tidningen.<br />
<strong>Skogsbruket</strong> 8/2012 19
EU gillar inte<br />
kalavverkningar<br />
Inbakat i klimatpolitiken finns<br />
viktiga frågor för skogsbruket i<br />
Finland.<br />
För tillfället behandlar EU-parlamentet ett<br />
lagförslag som ska precisera utsläpp av<br />
växthusgaser i samband med markanvändning<br />
och skogsbruk. Bakgrunden till lagförslaget<br />
står att söka i EU:s klimat och energipaket,<br />
enligt vilket EU ska minska sina utsläpp<br />
av växthusgaser med 20 procent till<br />
år 2020.<br />
VART LEDER EU:S KLIMATPOLITIK?<br />
I lagförslaget nämns att kalhyggen borde<br />
undvikas med tanke på koldioxidutsläpp<br />
från kala marker. I stället ska kol lagras i<br />
skogarna till exempel genom naturskogar<br />
och kontinuerlig förnyelse. Omnämnandet<br />
är inte juridiskt bindande, men ger en<br />
fingervisning om EU:s inställning till skogsbruk.<br />
Stefan Thölix, ordförande för SLC:s<br />
skogsutskott, är oroad för att EU via klimatpolitiken<br />
kanske i framtiden kan diktera<br />
vad vi får och inte får göra i våra skogar.<br />
Han berättar att lagförslaget hör ihop med<br />
Lulucf. Ordmonstret står för Land Use, Land<br />
Use Change and Forestry (översatt markanvändning,<br />
förändrad markanvändning och<br />
skogsbruk).<br />
– Lulucf är ett program som räknar ut sådana<br />
förändringar i landskapet som påverkar<br />
utsläpp eller upptag av bland annat kol-<br />
20 <strong>Skogsbruket</strong> 8/2012<br />
dioxid. Lulucf ligger nu i startgroparna och<br />
varje land måste betala en kompensation<br />
för sina utsläpp. Genom Lulucfprogrammet<br />
ska EU tillämpa de beslut som fattades på<br />
klimatmötet i Durban.<br />
AREALEN VIKTIGARE ÄN TILLVÄXTEN<br />
Thölix tillägger att vårt sätt att se på skogsbruket<br />
är helt annat än inom resten av EU.<br />
Medan vårt tänkesätt baserar sig på avverkning<br />
och tillväxt är det skogens areal<br />
som avgör i det övriga EU. Ju mer Finlands<br />
skogsareal minskar desto högre nota<br />
får Finland betala istället.<br />
– Via kontinuerlig uppföljning av skogsarealen<br />
ska utsläppskvoterna kunna ändras,<br />
och det finns redan ett förslag på en<br />
fördubbling av avgifterna för Finlands del,<br />
säger Thölix.<br />
Han anser att det är oroväckande att det i<br />
samband med klimatpolitiken inom EU diskuteras<br />
om skogen kan räknas som en förnybar<br />
naturresurs eller inte.<br />
Thölix förklarar att kolbindningen prioriteras<br />
på kort sikt. Därifrån kommer oviljan<br />
att räkna skogen som en förnybar resurs.<br />
Först 30–40 år efter en slutavverkning blir<br />
kolbalansen positiv.<br />
– Men totalt, över en längre tidsperiod,<br />
binder ett omloppsskogsbruk betydligt mera<br />
kol än kontinuerlig förnyelse.<br />
SKOGSÄGAREN SKA FÅ VÄLJA<br />
Pekka Kauppi, professor i miljövård vid<br />
Helsingfors universitet, köper inte tanken<br />
att kalhyggen är av ondo med tanke på<br />
den globala kolbalansen. Både i kontinuerlig<br />
förnyelse och i traditionellt skogsbruk<br />
finns såväl gamla träd som ungskog representerade.<br />
– Den enda skillnaden är att alla diameterklasser<br />
inte finns representerade i samma<br />
figur i vårt traditionella skogbruk. Med<br />
tanke på kolförrådet borde det inte vara någon<br />
skillnad mellan kontinuerlig förnyelse<br />
och kalavverkning.<br />
Kauppi förklarar att skog och mark lagrar<br />
stora mängder kol. När en skog avverkas<br />
kommer en del av detta kol att uppgå i<br />
atmosfären som koldioxid.<br />
– Ju mer skog det finns desto mindre koldioxid<br />
har vi i luften.<br />
Kauppi berättar att skogen under de senaste<br />
fem åren har fått en allt större betydelse<br />
när det handlar om växthusutsläpp och<br />
den globala kolbalansen.<br />
– Min personliga åsikt är att mycket nu<br />
handlar om att kalhyggen ogillas och det<br />
här kommer fram via politiken. Till exempel<br />
i Tyskland är det på vissa områden förbjudet<br />
att kalavverka skogen.<br />
Han anser att det viktigaste är att skogsägaren<br />
själv får välja vad han eller hon gör<br />
med sin skog. •<br />
TEXT: MArIANNE PALMGrEN<br />
FOTO: GErD MATTSON-TUrKU
Stor omedvetenhet om<br />
flygekorrarnas utbredning<br />
I våras polisanmälde Naturförbundet<br />
Vasa stad för en förnyelseavverkning<br />
i Höstves. Orsaken är att<br />
förbundet hittade spillning av flygekorre<br />
på det avverkade området.<br />
I slutet av april gjorde Naturförbundets distrikt<br />
i Österbotten egna flygekorreinventeringar<br />
i Vasa stads skogar i Höstves. Gruppen<br />
hittade spillning av flygekorre på ett<br />
nyavverkat skifte och det fick förbundet att<br />
reagera.<br />
Resultatet blev att Naturförbundet bad<br />
polisen undersöka om Vasa stad har brutit<br />
mot lagen och försvagat flygekorrens fortplantnings-<br />
och viloplatser i och med avverkningen.<br />
– Ärendet har gått vidare till NTM-centralen<br />
i Österbotten, som för tillfället utreder<br />
om det finns skäl att göra en brottsanmälan<br />
mot Vasa stad, säger Matti Tuomaala,<br />
ordförande för distriktet i Österbotten.<br />
UTREDDE INTE AKTIVT<br />
Tuomaalas egen uppfattning är att Vasa stad<br />
inte gjorde tillräckligt förrän avverkningen<br />
inleddes.<br />
– Jag tror inte att Vasa stad har gjort det<br />
här med flit, men man har inte heller aktivt<br />
utrett förekomsten av flygekorre på området.<br />
Tuomaala understryker att flygekorren är<br />
en av de arter som åtnjuter specialskydd<br />
inom EU. Han hoppas att ärendet åtminstone<br />
utmynnar i en diskussion om att det<br />
finns gemensamma spelregler som alla parter<br />
måste följa.<br />
– Problemet är att de finländska skogarna<br />
i huvudsak används för virkesproduktion,<br />
men skogarna är samtidigt hem<br />
för hundratals utrotningshotade arter. Här<br />
finns en konflikt och vi vill lyfta fram att det<br />
krävs specialtillstånd för att få avverka på<br />
områden där skyddade arter har sina växtoch<br />
boplatser. Bryter någon mot detta är det<br />
ett brott enligt lagen, säger han.<br />
MÅSTE TA HÄNSYN<br />
– Det grundläggande problemet gällande<br />
skyddade arter såsom flygekorren är just<br />
omedvetenhet, säger Greger Erikslund, le-<br />
dande föredragande vid Finlands skogscentrals<br />
regionenhet Kusten.<br />
– Det centrala i den här frågan är att<br />
markägarna ofta inte känner till att de har<br />
flygekorre på sina marker. Markägarna borde<br />
veta om det först, men så är det inte, säger<br />
Erikslund.<br />
Skogscentralen blir uppdaterad av NTMcentralen<br />
med koordinator för kända flygekorrförekomster.<br />
Om en markägare gör en<br />
anmälning av användning av skog för ett<br />
skifte, som är i närheten av kända boplatser<br />
för flygekorre, begär skogscentralen ett<br />
utlåtande av NTM-centralen.<br />
– Vi strävar efter att kända förekomster<br />
beaktas, förklarar Erikslund.<br />
I det aktuella fallet i Vasa fanns det ingen<br />
anteckning om att det fanns flygekorre<br />
i området.<br />
– Jag kan inte kommentera det fallet närmare,<br />
men staden verkade inte veta om att<br />
det fanns flygekorre i området. Det här är<br />
ett typiskt fall.<br />
Flygekorren innebär inte ett automatiskt<br />
stopp för en avverkning. Men det gäller att<br />
ta hänsyn och lämna kvar boträd och organisera<br />
avverkning så att djuren kan röra<br />
sig därifrån. Att detta hänsynstagande görs i<br />
praktiken övervakas av NTM-centralen.<br />
TUSENTALS BOPLATSER<br />
Enligt Leena Rinkineva-Kantola, överinspektör<br />
vid NTM-centralen i Södra Österbotten<br />
finns det flera tusen kända observationer<br />
på NTM:s område i Södra Öster-<br />
FOTO: KUVALIITErI<br />
botten och Österbotten samt Mellersta Österbotten.<br />
Och listan har vuxit stadigt de senaste<br />
åren.<br />
– Nya boplatser, som vi inte har känt till<br />
tidigare, anmäls hela tiden, säger hon.<br />
Ofta iakttas flygekorrar i samband med<br />
en avverkning. I sådana fall bör avverkningen<br />
avbrytas och NTM-centralen kontaktas.<br />
– Då kommer någon vid NTM-centralen<br />
ut och ser vad som bör göras och hur man<br />
kan gå vidare.<br />
Men behöver flygekorren fortfarande<br />
skyddas med tanke på att det handlar om<br />
tusentals kända observationer i före detta<br />
Vasa län?<br />
Rinkineva-Kantola hänvisar till en nationell<br />
utredning över hotade arter som gjordes<br />
2010 och som visar att flygekorren fortfarande<br />
är en utrotningshotad art i Finland.<br />
– Stammen är starkast i de västra delarna<br />
av landet, men uppskattas vara på nedgång<br />
i hela landet.<br />
Dessutom finns flygekorren på EU:s lista<br />
över strikt skyddade djur, vilkas förökningsoch<br />
rastplatser inte får förstöras.<br />
– Den listan kan förändras bara av EU,<br />
förklarar hon. •<br />
TEXT: CHrISTOFFEr THOMASFOLK<br />
FOTO: HArrY NYSTrÖM<br />
Flygekorrens spillning är ungefär<br />
lika stor som risgryn.<br />
<strong>Skogsbruket</strong> 8/2012 21
Granplanteringen<br />
kompletterades med björk<br />
Ett par av de senaste årens planteringar<br />
på Bertils i Sjundeå har föranlett<br />
Henrik Andberg en del huvudbry.<br />
Några gamla granskogar<br />
växte rätt dåligt och var förnyelsemogna.<br />
Endel röta fanns i bestånden,<br />
men det var ändå självklart<br />
att välja granplantor vid förnyelsen.<br />
Den pensionerade husbonden hjälper till<br />
med skogsarbetet medan sonen Johan<br />
Andberg nu driver gården.<br />
– Jag säger vad som ska göras i skogen<br />
och Johan tar besluten, beskriver Henrik<br />
Andberg arbetsfördelningen.<br />
De gamla granbestånden på de bördiga<br />
och fuktiga lerjordarna förnyades och planterades<br />
med gran efter högläggning med<br />
grävmaskin. Planteringarna lyckades bra<br />
och plantorna fick en god start. Problemen<br />
började det rikliga sorkåret 2007–2008 som<br />
medförde omfattande skador. Södra skogsreviret<br />
som sköter plantleveranserna föreslog<br />
komplettering med gran. Längs vägkanten<br />
har man planterat in en del lärk som<br />
Andberg nu tagit fram med röjsågen.<br />
SVÅRT ATT KOMPLETTERA<br />
PÅ BÖRDIG MARK<br />
De förstörda planteringarna kompletteringsplanterades<br />
med gran, men i den bördiga<br />
och täta marken lyckades kompletteringen<br />
dåligt. Som ett sista försök har Andberg nu<br />
röjt fram de granplantor som klarat sig och<br />
skapat ett blandbestånd av naturligt uppkommen<br />
vårtbjörk på den cirka en hektar<br />
stora figuren. Asp och rönn har han i regel<br />
röjt bort och gynnat frösådd vårtbjörk framför<br />
rotskotten.<br />
STORA BJÖRKPLANTOR<br />
Lite längre bort finns en liknande plantering<br />
som också drabbades av sorkarna. Vid valet<br />
av trädslag för kompletteringsplanteringen<br />
beslutade Andbergs att i år plantera in rätt<br />
stora vårtbjörksplantor på halva figuren. På<br />
den andra halvan har en del av de planterade<br />
granarna överlevt och den har också<br />
kompletterats med gran.<br />
– Under en regnig vår som denna går<br />
22 <strong>Skogsbruket</strong> 8/2012<br />
det bra att plantera stora björkplantor, säger<br />
Andberg.<br />
Under torrare år skulle det vara riskabelt.<br />
De stora plantorna planterades okonventionellt<br />
med SFI-hacka, eftersom de inte<br />
rymdes i planteringsröret. Markberedningen<br />
gjorde en lokal grävmaskinsentreprenör<br />
genom högläggning. Samtidigt har diken tagits<br />
upp.<br />
Kompletteringsplanteringen med gran<br />
på de bördiga markerna ger Andberg inte<br />
mycket för efter de här misslyckade försöken.<br />
– Man kan inte komplettera i det oändliga,<br />
säger han.<br />
Planteringen av de stora björkplantorna<br />
tycker han ändå att har varit lyckad. Resultatet<br />
av hans arbete med röjsågen syns också<br />
tydligt.<br />
RÖJNINGSARBETET AVSLÖJADE<br />
Henrik Andberg sköter i regel röjningen av<br />
planteringarna på sonens marker. Före vårbruket<br />
har han gett sig i kast med de otursdrabbade<br />
planteringarna.<br />
– På våren, innan det börjar grönska, ser<br />
man plantorna bra. Vid midsommartid är<br />
allt redan så grönt att det är svårt att urskil-<br />
Björkplantan inleder kapplöpningen mot<br />
gräset efter den regniga försommaren.<br />
På bördig mark är gräsväxten enorm på förnyelseytorna. Lärkplantorna vid vägen pryder<br />
landskapet.
ja plantorna, säger han.<br />
Vid röjningen har han sparat naturligt<br />
frösådd vårtbjörk. Han ser ändå bekymrat<br />
på de fläckar av gräs, hallon och duntrav,<br />
där det inte finns några plantor att röja<br />
fram. Marken är otroligt bördig och fuktig,<br />
men på grund av sorkar och gräs har<br />
man inte lyckats få igång ett växande trädbestånd.<br />
Idéerna börjar vara slut och det<br />
återstår att vänta på successionens kraft.<br />
Andberg konstaterar att det finns en massa<br />
röjningsarbete som man kan utföra själv<br />
i skogarna . Han funderar också över att<br />
det talas om brist på arbete när det finns<br />
hur mycket ogjort röjningsarbete som helst<br />
i skogarna.<br />
SVÅRT SPÅ FRAMTIDA BEHOV<br />
Förväntningarna på bestånden, som planterats<br />
och nu växer med rasande fart, är svåra<br />
att förutse. Ingen vet vilka sortiment som<br />
behövs om tiotals år när de här bestånden<br />
ska gallras och avverkas.<br />
– Nog behövs det ju alltid ved, konstaterar<br />
Andberg om vårtbjörken, men tillägger<br />
att det kanske uppstår en bättre efterfrågan<br />
på björktimmer i framtiden.<br />
I Lappers i Sjundeå är gran ett traditionellt<br />
val eftersom Sappis fabrik i Gerknäs<br />
ligger på bara några kilometers avstånd.<br />
Planerna på att utnyttja asp i produktionen<br />
minns Andberg ännu och konstaterar<br />
att skogsägarna gick på en nit då de planterade<br />
asp. Någon större produktion baserad<br />
på aspmassa har det aldrig blivit i fabriken<br />
och just nu får skogsägaren inget vidare pris<br />
på aspen, tycker Andberg.<br />
GROTEN STÖR INTE<br />
På platsen där Andbergs har planterat björk<br />
var granskogen så pass gles att groten lämnades<br />
kvar på platsen. Andberg tycker inte<br />
att groten stört plantorna även om maskinavverkningen<br />
gör att den samlas i högar<br />
på ytan. Priset, som betalas för grot i<br />
Sjundeå, är på en sådan nivå att det inte lönar<br />
sig att samla upp små mängder.<br />
– Kostnaderna för hopsamlingen blir<br />
större än likviden. Jag tror inte att förnyelsen<br />
skulle ha lyckats bättre om groten samlats<br />
upp här. Vid maskinplantering är situationen<br />
en annan, säger Andberg.<br />
Han berättar att man inte på Bertils ännu<br />
planterat med maskin, men han följer med<br />
intresse med utvecklingen av en maskinplantering<br />
på granngården. •<br />
TEXT OCH FOTO: MArIA LINDéN<br />
I förgrunden en kompletterad granplanta och bakom en planta som överlevt sorkangreppet.<br />
Henrik Andberg granskar vårtbjörkarna som han lämnat vid röjningen.<br />
<strong>Skogsbruket</strong> 8/2012 23
Ny serie<br />
Upp till bevis!<br />
Blicken vilar på Rolfs välskötta skog.<br />
Rolf Wickström från Sibbo blev skogsägare<br />
år 1995. Till vardags jobbar han som revirinstruktör<br />
på Södra skogsreviret.<br />
Som självverksam skogsägare tar skogen<br />
upp en stor del av Wickströms fritid.<br />
– Skogens tillväxt ligger på 450 kubikmeter<br />
per år, så jag vill inte hinna med i<br />
svängarna. Vanligtvis avverkar jag mellan<br />
200 och 300 kubikmeter virke per år. Ibland<br />
måste jag anlita en avverkningsmaskin då<br />
tiden inte räcker till.<br />
24 <strong>Skogsbruket</strong> 8/2012<br />
Flera aktörer inom skogssektorn påverkar de beslut som<br />
skogsägare fattar i sina skogar. Av fackfolket är många<br />
själva skogsägare.<br />
Timmerställning<br />
– ingen vanlig syn i våra skogar<br />
rolf Wickström är en självverksam<br />
skogsägare som gillar att prova på<br />
lite ovanligare skötselmetoder.<br />
Rekordet ligger på 700 kubikmeter virke<br />
som han högg en vinter, allt under veckoslut<br />
och semestrar.<br />
– Jag avverkar då marken är frusen. Slutavverkningar<br />
har jag också utfört sommartid.<br />
Han brukar förnya skogen på naturlig<br />
väg endast då förnyelsen har förutsättningar<br />
att lyckas.<br />
– Att korrigera misslyckade förnyelser är<br />
plågsamt för både plånbok och själ.<br />
RÖJER FEM HEKTAR PER ÅR<br />
När det kommer till röjningsarbete är mottot<br />
att hellre röja för tidigt än för sent, det<br />
här gäller speciellt på älgrika marker. Wickström<br />
brukar röja tre till fem hektar per år.<br />
Vanligtvis röjer han 3–4 år efter sådd, då<br />
överlever en större del av såddplantorna,<br />
och 5–6 år efter planteringen.<br />
– Röjning är ett belönande arbete då man<br />
genast ser resultatet av sina händers verk.<br />
Under de senaste femton åren har jag en<br />
gång blivit tvungen att anställa en röjare<br />
när röjningsbehovet blev akut på flera figurer<br />
samtidigt.<br />
För tillfället är hans skog grandominerad<br />
men målsättningen är att med tiden utöka<br />
andelen björk.<br />
Wickström säger att han har en gällande<br />
skogsbruksplan främst därför att det är<br />
intressant att se hur skogen kommer att utvecklas.<br />
Han tar också tillvara all informa-
Men hur sköter de sina skogar, vilka värderingar och målsättningar<br />
har de med sitt skogsägande?<br />
Det vill vi ta reda på.<br />
Först ut är Rolf Wickström på Södra skogsreviret. Därefter<br />
kollar vi hurudan <strong>Skogsbruket</strong>s chefredaktör Johnny Sved<br />
är som skogsägare.<br />
– Om skogen används främst till rekreation är timmerställning ett lämpligt alternativt, berättar Rolf Wickström. I bakgrunden syns timmerställningen.<br />
tion hur andra sköter sin skog, eftersom såväl<br />
skogsägare som skogsfackmän besitter<br />
en hel del värdefull skogskunskap.<br />
SKOGEN HAR ETT MERVÄRDE<br />
Wickströms skogsägande går ut på att kombinera<br />
naturhänsyn med ett aktivt skogsbruk.<br />
Genom att sköta viktiga livsmiljöer<br />
på rätt sätt framhävs livsmiljöns naturenliga<br />
karaktär.<br />
Speciellt är att han gärna visar upp sin<br />
skog åt intresserade, berättar om skog och<br />
skogsbruk samt ger råd i skötselfrågor.<br />
Bland annat är skogsbilvägen fixad så att<br />
också en skolbuss kan köra till skogen.<br />
– Barn orkar inte gå långa sträckor och<br />
chauffören ska kunna vända bussen utan<br />
att riskera att någon elev blir under.<br />
Dessutom vill Wickström att andra än bara<br />
han ska kunna ha glädje av skogen. Därför<br />
prioriteras rekreation i de bestånd som ligger<br />
intill vägen. Hans rekreationsskog har<br />
också blivit ett populärt utflyktsmål. Avigsidan<br />
är att besökare låter sina hundar springa<br />
lösa under fåglarnas häckningstid. Eller så<br />
har exempelvis specialträdslag försvunnit<br />
från den närliggande planteringsytan.<br />
GILLAR OMVÄXLING<br />
Wickström berättar att han gillar att prova<br />
lite ovanligare skogsskötselmetoder och visar<br />
upp ett bestånd som avverkades i timmerställning<br />
för ett par år sedan. Timmerställning<br />
är en mindre känd variant av naturlig<br />
förnyelse av tall.<br />
– Det finns bättre förutsättningar att lyckas<br />
förnya tall på naturlig väg i jämförelse<br />
med naturlig förnyelse av gran. Tallen har<br />
en jämnare fröproduktion och den är mindre<br />
skadedrabbad. Dessutom är det lättare<br />
att utföra markberedning under tall.<br />
Timmerställning är ett slags mellanting<br />
mellan skärmställning och fröträdsställning.<br />
Man kan till exempel se timmerställningar<br />
i skärgården där bestånden är utsatta för<br />
vädrets makter och skogens estetiska värden<br />
har hög prioritet.<br />
I metoden lämnas ungefär 200–250 stam-<br />
mar per hektar. Den kan utföras i jämna<br />
och välslutna bestånd av god kvalitet. Man<br />
kan också använda timmerställning på steniga<br />
ytor där markberedning inte lönar sig.<br />
– Stammarna som lämnades kvar i beståndet<br />
får nu en hög värdetillväxt.<br />
Det blir bättre ekonomi då man avverkar<br />
fröträden, eftersom utfallet är större.<br />
Fröträden tas bort senast då plantorna<br />
har nått stövelskafthöjd. På så sätt undviks<br />
luckor i det nya plantbeståndet. Det<br />
betyder att fröträden avverkas fem till tio<br />
år efter att timmerställningen blivit till.<br />
– Ännu har det inte kommit tallplantor på<br />
ytan men när det finns minst 10 000 plantor<br />
per hektar är det dags att avverka fröträden.<br />
Vilka skogsarbeten väntar dig i höst?<br />
– Jag har en mycket tät granplantskog<br />
som uppkommit på naturlig väg. Den måste<br />
jag ha röjt till nästa vinter. Efter det borde<br />
jag fortsätta med att avverka överståndare.<br />
•<br />
TEXT OCH FOTO: MArIANNE PALMGrEN<br />
<strong>Skogsbruket</strong> 8/2012 25
Ett av de få glädjeämnen bland ekonominyheterna<br />
hittills i år är virkeshandeln i Finland.<br />
Nyheterna från exportmarknaden för<br />
finska skogsindustriprodukter är mest negativa:<br />
papperskonsumtionen sjunker, byggnationen<br />
ökar inte och konsumenternas<br />
samt industrins framtidsutsikter är pessimistiska.<br />
Skuldkrisen skapar, om den fortgår<br />
länge, även sociala problemen i många<br />
länder. Alla dessa faktorer påverkar efterfrågan<br />
på skogindustriprodukter.<br />
Fram till slutet av juli har skogsindustrin<br />
från privatskogsägarna köpt 45 procent mera<br />
virke än under motsvarande period i fjol.<br />
Stormen i december samt insektsskador har<br />
regionalt ökat virkesutbudet mycket kraftigt.<br />
Från årsskiftet har virkespriserna stigit<br />
med flera procent, endast priset på björk-<br />
26 <strong>Skogsbruket</strong> 8/2012<br />
ÖVErSIKT ÖVEr<br />
virkesmarknaden<br />
Virkeshandeln har löpt bra<br />
– höst med stora frågetecken<br />
massaved har sjunkit. I jämförelse med<br />
samma tidpunkt i fjol har virkespriserna<br />
klart sjunkit. Marknadsavverkningarna har<br />
stannat på samma nivå som 2011. Skillnaden<br />
mellan virkesinköp och marknadsavverkningar<br />
har lett till ökade rotpostreserver.<br />
Dessutom har virkesimporten sjunkit<br />
från 2011.<br />
Jämfört med samma period i fjol har<br />
skogindustrins virkesbehov sjunkit med<br />
några procent. Sågindustrins produktion<br />
har hållit fjolårets fart, men massa- och<br />
pappersindustrins virkesanvändning har<br />
sjunkit med omkring en tiondedel från 2011.<br />
Skogsindustrins lager med avverkat virke<br />
har också ökat i år som en följd av hur produktionsvolymerna,marknadsavverkningarna<br />
och virkesimporten har utvecklats.<br />
Arrendet för vindkraft<br />
ska bli rättvist<br />
Utbyggnaden av vindkraft går<br />
långsamt. En orsak är att de finländska<br />
energibolagen inte varit<br />
beredda att acceptera markägarnas<br />
ersättningskrav. Nu tycks parterna<br />
närma sig varandra.<br />
Finlands mål är att fram till år 2020 ha en<br />
vindkraftskapacitet på 2 500 MW. För att<br />
sätta fart på utbyggnaden garanterar staten<br />
ett minimipris på el från vindkraftverk.<br />
Det går ändå för långsamt och för att hitta<br />
flaskhalsarna gjorde Arbets- och näringsministeriet<br />
en utredning i våras. I sin rapport<br />
kommer Lauri Tarasti med flera förslag för<br />
att göra etableringen snabbare. Byråkratin<br />
kring samhällsplanering och bygglov måste<br />
underlättas och arrendemodeller som beaktar<br />
alla markägare som berörs av vindkraften<br />
tillämpas.<br />
SLC presenterade tidigt en avtalsmodell<br />
där arrendet utgör en andel av kraftverkens<br />
omsättning och fördelas mellan berör-<br />
da markägare. Arrendet gäller inte enbart<br />
för själva kraftverkstomterna, utan för hela<br />
vindupptagningsområdet. Nu får producenterna<br />
uppbackning och det verkar som<br />
om energiindustrin skulle vara beredd att<br />
förhandla.<br />
I Malax, där diskussionerna gått hetamellan<br />
markägare, EPV Vindkraft och kommunen,<br />
skickade EPV ut brev till markägarna<br />
i juni. Bolaget är nu berett att ge efter<br />
och betala arrende för vindupptagningsområden.<br />
Några konkreta anbud har inte<br />
skickats ut ännu. Sami Kuitunen på EPV<br />
berättar att Finlands Vindkraftförening utarbetar<br />
en egen avtalsmodell som man vill ha<br />
som grund. I den skulle arrendet inte bindas<br />
till elproduktionen som i SLC:s modell,<br />
utan vara arealbaserad med indexjustering.<br />
EPV Vindkraft har arrendeavtal för vindkraftstomter<br />
med några av markägarna på<br />
Sidlandet i Malax. Tomas Långgård som<br />
aktivt drivit frågan om rättvisa arrendeavtal<br />
har låga förväntningar på det förslag EPV<br />
utlovat.<br />
Skogindustrin har tillräckligt med virkesreserver<br />
för de närmaste månaderna. Skillnaderna<br />
mellan företag och regioner kan<br />
dock vara stora. Höstens virkesbehov beror<br />
på hur exportmarknaden utvecklas samt<br />
på den finska skogsindustrins konkurrenskraft.<br />
Det lönar sig för skogsägarna att följa<br />
med utvecklingen på virkesmarknaden och<br />
skogsindustrins behov av virke och erbjuda<br />
lämpliga stämplingsposter.<br />
Sommarens torvproduktion har igen haft<br />
stora svårigheter. Det kan leda till ökad efterfrågan<br />
på energived under hösten och<br />
om vintern kommer tidigt. Å andra sidan<br />
det finns redan mycket energived i lager. •<br />
TEXT: ErNO JÄrVINEN, FOrSKNINGSCHEF FÖr<br />
MTK:S SKOGSLINJE<br />
– Efter att EPV tidigare visat en nästan<br />
total ovilja att föra diskussioner är mitt förtroende<br />
för bolaget mycket lågt. Att inga<br />
konkreta anbud kommit ännu är ju heller<br />
inte lovande, säger han.<br />
Johan Grönros har fått fullmakt av de<br />
flesta markägarna på Sidlandet att förhandla<br />
med bolag och myndigheter. Grönros säger<br />
att det finns andra bolag än EPV som<br />
är intresserade av området, både inhemska<br />
och utländska. Bland annat ett tyskt bolag<br />
har gett ett mycket attraktivt förslag som<br />
följer SLC:s avtalsmodell. Tyskarna driver<br />
redan fyrtiofem vindkraftsparker och har<br />
lång erfarenhet av vindkraftsetablering.<br />
– Det blir intressant att se om EPV kan<br />
matcha de andra energibolagens anbud.<br />
Han hoppas innerligt att Malax kommun<br />
lyssnar på sina markägare och inte beviljar<br />
några bygglov innan det finns godtagbara<br />
arrendeavtal för vindupptagningsområdena.<br />
•<br />
TEXT: JOHNNY SVED
Virkesprisstatistik<br />
Rotpriser vecka 32<br />
p stigande<br />
q sjunkande<br />
Slutavverkning<br />
Hela landet<br />
Första<br />
gallring<br />
Senare<br />
gallring<br />
Tallstock 54,77 q 43,87 q 47,56 q<br />
Granstock 54,21 p 43,47 q 46,82 q<br />
Björkstock 41,85 q … 37,55 q<br />
Tallmv*) 17,78 q 14,24 p 14,88 q<br />
Granmv 18,52 q 14,84 p 15,53 q<br />
Björkmv 17,29 q 13,90 p 14,06 q<br />
Tallsmåstock 25,58 q 20,86 q 21,97 q<br />
Gransmåstock 24,45 q … …<br />
*) mv=massaved<br />
p stigande<br />
q sjunkande<br />
Slutavverkning<br />
Södra Finland<br />
Första<br />
gallring<br />
Senare<br />
gallring<br />
Tallstock 53,80 q 41,21 q 45,52 q<br />
Granstock 54,26 p 42,43 q 46,42 q<br />
Björkstock 40,48 p … …<br />
Tallmv 15,66 p 12,97 p 13,14 q<br />
Granmv 17,86 q 14,65 p 15,24 p<br />
Björkmv 14,84 q 12,26 q 13,01 p<br />
Tallsmåstock … … …<br />
Gransmåstock … – …<br />
p stigande<br />
q sjunkande<br />
Slutavverkning<br />
Södra Österbotten<br />
Första<br />
gallring<br />
Senare<br />
gallring<br />
Tallstock 54,56 q 43,24 q …<br />
Granstock 52,77 q … …<br />
Björkstock … – …<br />
Tallmv 18,34 q 13,76 q 16,29 p<br />
Granmv 17,61 q … …<br />
Björkmv 17,72 q 13,57 q 15,92 q<br />
Tallsmåstock 26,23 q 21,30 q …<br />
Gransmåstock … … –<br />
Leveranspriser vecka 32<br />
p stigande<br />
q sjunkande<br />
Hela<br />
landet<br />
Södra<br />
Finland<br />
Södra<br />
Österbotten<br />
Tallstock 56,99 q 57,45 q 55,76 q<br />
Granstock 58,53 q 62,19 q 54,29 p<br />
Björkstock 48,22 p … ...<br />
Tallmv*) 29,54 q 29,80 p 29,46 q<br />
Granmv 31,23 p 32,71 p ...<br />
Björkmv 30,21 p 31,18 p 30,03 q<br />
Tallsmåstock 38,94 p … …<br />
Gransmåstock … … –<br />
*) mv=massaved<br />
I prisstatistiken anges de åtta vanligaste virkessortimenten. Med småstock avses stockar<br />
med toppdiametern 12–13 centimeter.<br />
Uppgifterna baserar sig på de priser som inskrivs i virkeshandelskontrakt mellan<br />
virkesköpare och enskilda skogsägare. T.ex. prisjusteringar som överenskommits med<br />
avtalskunder ingår inte och inte heller tidighetstillägg i leveransaffärer. Priserna är utan<br />
moms.<br />
Prisuppgifterna baserar på den information som Skogsindustrin rf. varje vecka tillställer<br />
Skogsforskningsinstitutet om inköpta virkesmängder från privatägda skogar samt<br />
virkespriser. Med privatägda skogar avses skogar som ägs<br />
av privatpersoner, samägda och samfällda skogar samt skogar<br />
som ägs av städer och kommuner. I statistiken ingår inte<br />
mängder och priser som berör skogsbolagens egna skogar<br />
och inte heller Forststyrelsens skogar.<br />
I statistiken ingår inköpta virkesmängder och priser från<br />
ca 84 procent av alla virkesaffärer i privatägda skogar. Utanför<br />
materialet är små och medelstora sågar.<br />
De virkespriser som anges per område och för hela landet<br />
är ett vägt medeltal av priserna på det virke som köpts<br />
de senaste fyra veckorna. Om virkesmängden<br />
för något sortiment vid rotköp är under 1 000<br />
m³ och vid leveransköp under 500 m³ anges<br />
inget pris (…). Om mängden är 0 m³, anges<br />
(–) som pris.<br />
På <strong>Skogsbruket</strong>s webbsajt under rubriken<br />
<strong>Skogsbruket</strong> för prenumeranter uppdaterar<br />
vi virkespriserna varje vecka. Du behöver loginuppgifter<br />
för att kunna öppna sidan och<br />
dem hittar du på din faktura. •<br />
Priser på barrsulfatmassa och blekt lövmassa<br />
i Europa de senaste 52 veckorna<br />
Inköpt virke per vecka de senaste 52 veckorna<br />
<strong>Skogsbruket</strong> 8/2012 27
Till skogen<br />
hör traditioner<br />
Visst är det en fin känsla att vid<br />
sommarstugan, som ligger vid havet<br />
i ändan av ett skogsskifte, kunna<br />
titta på hur den unga skogen<br />
växer. Det säger Valborg Anderssén,<br />
när <strong>Skogsbruket</strong> besöker henne<br />
en sommardag.<br />
– Som yngre var jag inte så engagerad i skogen,<br />
men vissa saker har fastnat i minnet.<br />
Pappa hämtade julgran och midsommarbjörkar<br />
i skogen och ibland lite virke när det<br />
fanns något byggprojekt på gården. Mamma<br />
gjorde det som var typiskt för mammor.<br />
Hon plockade bär och svamp, hämtade<br />
kråkris till kvastar och björnmossa till<br />
mossmattan som skulle finnas vid trappan<br />
till midsommar. Jag kommer också ihåg att<br />
mamma plockade lingonris till min luciakrona<br />
när jag var lucia som fyra- eller femåring.<br />
Allt detta var en del av livet på landet.<br />
SKOGEN I ARV<br />
Valborg Anderssén blev skogsägare för tre<br />
år sedan. Hon fick tillsammans med sina<br />
två syskon skogen i arv efter sin mamma.<br />
– Jag och min syster försöker nu sätta<br />
oss in i skogsskötselfrågor inom vår skogssammanslutning.<br />
Skogsarealen är totalt omkring<br />
femtio hektar, men den består av flera<br />
skogsskiften. Skiftena finns runt Jakobstad,<br />
i Fäboda och i Nätihamn.<br />
Valborg säger vidare att hon vill lära känna<br />
sin skog.<br />
– Jag gör mig ärenden till skogen för att<br />
se var det finns plantskogar som nu eller inom<br />
några år behöver röjas och var jag kan<br />
hitta blåbär, lingon och andra bär.<br />
EN DEL AV GÅRDEN<br />
Det finns berättelser i familjen om de olika<br />
skiftena. Hur det skördades fräken som foder<br />
åt korna på det allra våtaste skiftet, hur<br />
strandlinjen vid havsskiftet för åttio år sedan<br />
låg alldeles nedanför trappan till sommarstugan.<br />
Nu är stranden 250 meter längre<br />
bort.<br />
– Skogen var en del av mina föräldrars<br />
arbete på gården, en mjölkgård i Östensö,<br />
28 <strong>Skogsbruket</strong> 8/2012<br />
Pedersöre. På vintern var pappa i skogen<br />
och avverkade. Det stora huset värmdes<br />
med ved, först i kakelugnar och köksspisen<br />
och senare installerade pappa centralvärme.<br />
Att veden skulle bäras in minns jag speciellt<br />
bra. I dag värms huset med flis och min<br />
bror bor där med sin fästmö.<br />
– Numera har jag själv tre kakelugnar<br />
och köper torr och färdigt kluven ved till<br />
dem. Typisk stadsbo, tänker säkert många<br />
som läser detta. Men den öppna spisen och<br />
bastun vid sommarstugan eldas med ved ur<br />
den omgivande egna skogen.<br />
LÅNG ERFARENHET AV CERTIFIERING<br />
Valborg blev pensionär 2009. Före pensioneringen<br />
jobbade hon med kvalitetsfrågor<br />
och certifiering på samma företag där hon<br />
började 1976.<br />
– Jag fick jobb på Valio i Helsingfors genast<br />
när jag blev agroforstmagister med<br />
mikrobiologi och mjölkhushållning som huvudämnen.<br />
Jag antar att man på skogssidan<br />
gällande certifiering kämpar med samma<br />
svårigheter som inom livsmedelsbranschen.<br />
Först problem med att överhuvudtaget<br />
förstå vad standarderna eftersträvar och<br />
hur de effektivt kunde tillämpas i praktiken.<br />
Sedan måttlig förståelse för certifie-<br />
ringen bland skogsägare och andra inblandade.<br />
Följden kan tyvärr bli en detaljerad<br />
byråkrati som inte tjänar sitt syfte, men nog<br />
sätter folk i arbete.<br />
– När man kan tränga igenom paragraferna<br />
och verkligen förstår andemeningen
i kriterierna och får den att synas i verksamheten<br />
inser man att certifiering är en<br />
bra sak. Inom livsmedelsbranschen, både<br />
i hemlandet och internationellt, uppfattas<br />
kvalitetscertifikat numera ofta som en självklarhet<br />
och en förutsättning för att det ska<br />
bli en affär.<br />
VETTIGARE MOTION<br />
Att bo i Helsingfors och ha sin skog på 500<br />
kilometers avstånd, ser Valborg inte som<br />
något problem.<br />
– Som nybliven skogsägare fick jag en<br />
järnranson med information på skogsvårdsföreningens<br />
kontor i Eugmo. Då gick<br />
vi samtidigt med i Silvanetti, vilket betyder<br />
att jag har skogsbruksplanen i min dator.<br />
– Skogsvårdsinstruktören gjorde i början<br />
ett oanmält besök i vår skog och jag råkade<br />
samtidigt befinna mig där med röjningssaxen<br />
i handen. Det kändes bra att konkret<br />
kunna visa att det finns intresse att sköta<br />
skogen.<br />
– Röjning ger vettigare motion än att gå<br />
på gym. Vi har en röjsåg, men själv använder<br />
jag röjningssax, än så länge.<br />
SERVICE OCH KONTINUITET<br />
– Jag upplever skogsvårdsföreningen som<br />
en god samarbetspartner. Vi skogsägare är<br />
ju av olika sorter med olika prioriteter. Som<br />
något urbaniserad stadsbo tycker jag att jag<br />
får den hjälp jag behöver. Speciellt tacksam<br />
är jag för att vi snabbt kunde köpa planteringstjänst<br />
i ett läge då vi inte kunde genomföra<br />
en plantering med egna krafter<br />
som planerat.<br />
– Då skogsbruk är ett långvarigt projekt<br />
får jag dessutom en känsla av kontinuitet<br />
i kontakterna med skogsvårdsföreningen.<br />
Det uppskattar jag. Jag har blivit ombedd<br />
att ställa upp som kandidat i skogsvårdsföreningens<br />
fullmäktigeval i höst och jag har<br />
sagt ja till att kandidera. Medlemskap i fullmäktige<br />
skulle vara en utmaning. •<br />
TEXT: GErD MATTSSON-TUrKU<br />
FOTO: GUN ANDErSSéN-WILHELMS OCH<br />
TOM WILHELMS<br />
Välanvända pengar<br />
Har du kanske fått frågan om du<br />
vill betala en slant till Finlands<br />
Skogsstiftelse i samband med att<br />
du ska underteckna ett virkeskontrakt?<br />
I över tio års tid har skogsägare och virkesköpare<br />
kunnat ge en slant till Finlands<br />
Skogsstiftelse som en säljfrämjande avgift.<br />
Avgiften är 0,2 procent av virkesaffärens<br />
värde vid rotförsäljning och 0,1 procent<br />
av virkesaffärens värde vid leveransförsäljning.<br />
Skogsägaren som säljer virket<br />
och virkesköparen bidrar med en lika stor<br />
summa var.<br />
När skogsägaren beslutar sig för att ge en<br />
slant, förbinder sig virkesköparen att betala<br />
ett lika stort belopp.<br />
Virkesköparen uppbär avgiften i samband<br />
med utbetalningen av den sista raten<br />
VAD ANVÄNDS PENGARNA TILL?<br />
Finlands Skogstiftelse använder pengarna<br />
till att finansiera projekt som främjar<br />
skogsnäringen och informerar om hållbar<br />
användning av våra skogar. I fjol delade<br />
Skogsstiftelsen ut 1,6 miljoner euro<br />
till bl.a.:<br />
• Kampanj för att främja träbyggande i<br />
Finland<br />
• Marknadsföring av PEFC-skogscertifiering<br />
i Finland<br />
• Utredning om skogens ekonomiska och<br />
sociala betydelse i olika delar av Finland<br />
• Skogsdagar för barn och skolelever<br />
• Läromedel<br />
av virkeslikviden och redovisar den till Finlands<br />
Skogsstiftelse. Den säljfrämjande avgiften<br />
är avdragsgill i skogsbeskattningen.<br />
En av tre skogsägare valde i fjol att ge en<br />
slant till Finlands Skogsstiftelse. I Svenskfinland<br />
var siffran 37 procent.<br />
Skillnaden mellan kommunerna är stor.<br />
I Svenskfinland toppar Närpes statistiken.<br />
I sex av tio virkesaffärer ger skogsägaren<br />
frivilligt en slant till Skogsstiftelsen. Kristinestad<br />
och Malax kommer nästan upp till<br />
samma nivå.<br />
Det är inte fråga om stora summor. Om<br />
virkeslikviden från en rotförsäljning stannar<br />
vid 10 000 euro, blir den frivilliga avgiften<br />
20 euro. Många små säljfrämjande avgifter<br />
leder i längden till en betydande pott. •<br />
TEXT: GErD MATTSSON-TUrKU<br />
<strong>Skogsbruket</strong> 8/2012 29
KÖP & sälj<br />
På den här annonsplatsen får privatpersoner, enmans- och<br />
familjeföretag annonsera ut sina tjänster gratis. Som villkor för<br />
annonsering gäller att tjänsterna ska anknyta till skog.<br />
Utbud på tjänster i Österbotten<br />
• F:ma O. Sandström utför röjningar och andra skogsvårdsarbeten i Pedersöre,<br />
Larsmo, Kronoby, Jakobstad, Nykarleby området, tfn 050 517 3712.<br />
• Utkörning och transport av virke, ved mm. utförs med traktor<br />
i området Jakobstad-Vörå-Maxmo, Andreas, tfn 040 860 4749.<br />
• Sprängningsarbeten utförs i Pedersöre med omnejd,<br />
tfn 050 534 8565.<br />
• Käld skogsservice utför manuell röjning, plantering och gallring<br />
i Karleby och Pedersörenejden, även inhoppare i skogsmaskin,<br />
tfn 041 435 8089.<br />
• Skogsavverkning utförs med gallringsskördare, även huggning av<br />
tomter, virkestransport med traktor, röjning mm. utförs i Vasa med<br />
omnejd, tfn 050 322 0567.<br />
• Maskinell gallring och förnyelseavverkning i Malax–Korsnäs,<br />
Kenneth Forsman, tfn 050 351 3197.<br />
• Gallring och utkörning av virke utförs med Norcar 600, 490<br />
i Nykarleby med omnejd, P. Blomqvist, tfn 050 349 2888.<br />
• Skogsvårdsarbeten och avverkning, planering, värdering av skog<br />
och rådgivning i Nykarlebytrakten, Smedskog, tfn 050 466 4970.<br />
• Slyröjning av skogsbilvägar utförs i Närpes-Malax-Korsnäs<br />
området, tfn 050 344 3181, Tobias Dahlblom.<br />
• Slyröjning av skogsbilvägar utförs i Närpes–Korsnäs området,<br />
tfn 040 750 7929.<br />
• ITA Nygård Ab utför röjningar, skogsvårdsarbeten och specialavverkningar<br />
i Terjärv med omnejd, tfn 050 366 0860.<br />
• Trädfällning på tomter samt borttransport av ris i Vasatrakten,<br />
Österbottens farmartjänst, tfn 0500 567 171.<br />
• Maskinell gallring, uttag av energived, virkesutkörning med smidig<br />
Logset 500 i Pedersöre med omnejd, S. Backman, tfn 050 592 3043.<br />
• Avverkningstjänster, maskinell gallring, med gallringsskördare utförs<br />
i Vörå med omnejd, B. Svens, tfn 050 350 7249.<br />
• Maskinell gallring med Norcar 600 i Österbotten, S. Ahlback,<br />
tfn 050 518 1054.<br />
• Vägsladdning, slyröjning och övrigt underhåll av skogsvägar<br />
utförs mellan Vasa och Oravais, tfn 0500 138 414.<br />
• Närtransport av virke, gallringsavverkning, röjning mm. inom<br />
Norrskogs område, I. och A. Nynäs, Finnäs gård, Eugmo,<br />
tfn 050 598 3149 eller 050 562 2449.<br />
• Maskinell gallring och slutavverkning i Korsholm-Malax,<br />
H. Skog, tfn 0500 160 669.<br />
• Björnströms Avverkning och röj utför skogsvårdsarbeten<br />
i Vasanejden, tfn 050 505 7088.<br />
• Skogsavverkningar utförs med gallringsskördare i norra<br />
Österbotten, J. Slotte, tfn 0400 139 508.<br />
• Skogsdikning, skogsvägar och markarbeten utförs inom<br />
Vasaområdet, tfn 0400 867 373.<br />
Utbud av tjänser vid sydkusten<br />
• Trädfällning samt virkeskörning med häst i södra Finland,<br />
MW Skogstjänst, Mats Wikström, tfn 0400 887 240.<br />
• Skogsvårdsarbeten och trädfällning i Östnyland, Skogsservice Åberg,<br />
tfn 040 5057 723.<br />
• Snöröjning, vägsladdning, röjning av vägslänter, virkestransport med<br />
traktor utförs i östra Nyland, tfn 0400 717 836.<br />
En annons får omfatta högst 112 tecken, dvs. bokstäver inkl. mellanslag.<br />
Skicka in annonstexten till skogsbruket@tapio.fi. Det är viktigt att<br />
det ur texten framgår vilket område annonsören betjänar.<br />
30 <strong>Skogsbruket</strong> 8/2012<br />
Månadens TOK<br />
– Är han deppig? Han skall ju strax gå sin första match!<br />
– Otur i lottningen av motståndare, han fick igelkotten!
By fick skog i gåva<br />
Nyligen fick byborna i Kiisk by<br />
i Lappfors, Pedersöre, ett stort<br />
arv att förvalta: skog som en<br />
utflyttad bybo donerat till byahemsföreningen.<br />
Helge Wiik har donerat 170<br />
hektar till Kiisk byahemsförening.<br />
Med donationen följde<br />
också Wiiks hemgård intill byahemmet.<br />
Helge Wiik, 85, verkade<br />
länge som apotekare i Esbo,<br />
men under många år vistades<br />
han sommartid i fädernehemmet<br />
i Kiisk.<br />
– Vi lät skogscentralen göra<br />
en skogsbruksplan. Vi visste<br />
redan på förhand att det<br />
i stor utsträckning handlade<br />
om ungskogar och relativt nya<br />
planteringar, berättar Allan<br />
Zittra, sekreterare i byahemsföreningen.<br />
– De ekonomiska förväntningarna<br />
på donationen ligger<br />
långt i framtiden, men vi räknar<br />
med att gallringar på kortare<br />
sikt skall ge oss de medel<br />
som krävs för att sköta skogen<br />
och bostaden med tillhörande<br />
uthus.<br />
GAMMELSKOG FrEDAS<br />
En större skötselåtgärd har redan<br />
verkställts. Ungefär tjugo<br />
hektar gallrades i vintras<br />
och virkesuttaget gav en första<br />
grundplåt för fortsatta åtgärder.<br />
Slyröjning<br />
Byahemsföreningen har för<br />
avsikt att låta freda cirka tio<br />
hektar skog, mestadels vacker<br />
gammal barrskog.<br />
– Vi låter också en mindre<br />
förnyelseyta intill byahemmet<br />
förbli orörd. Där skall besökarna<br />
kunna se vad som händer<br />
när skog får stå orörd. I övrigt<br />
vill vi försöka bedriva skogsbruk<br />
enligt gängse principer.<br />
Som ideell förening får vi dock<br />
inte del av de statliga skogsförbättringsmedel<br />
som privatskogsbruket<br />
får, berättar Allan<br />
Zittra.<br />
VANDrINGSLEDEr<br />
MED DIKTEr<br />
Allan Zittra vill i första hand peka<br />
på de miljö- och känslomässiga<br />
värden som donationen<br />
står för. Byahemmet, som är<br />
byns gamla skola, omges av donationsmarkerna<br />
och miljön är<br />
speciellt sommartid mycket tilltalande.<br />
Det ligger på en hög<br />
backe nära sjöstranden, och bara<br />
några hundra meter åt andra<br />
hållet slingrar sig Esse å.<br />
Byahemsföreningen har redan<br />
låtit iståndsätta två vandringsleder<br />
utgående från byahemmet,<br />
Skaldernas stig och<br />
Utterleden. Längs stigarna finns<br />
tavlor med uppgifter om växter<br />
och djur i området samt dikter<br />
av Viola Renvall och Hjalmar<br />
Krokfors. Författarparet bodde<br />
i byn före senaste krig.<br />
Maskinell slyröjning, Timberjack<br />
med kättingaggregat i Österbotten.<br />
Räckvidd 10 m, arb. bredd 1,7 m.<br />
Dan renlunD<br />
040-583 2681<br />
Bockabron har blivit ett populärt utflyktsmål, konstaterar Allan<br />
Zittra (t.h.) och Sune Lamabacka, som är ordförande för Kiisk bya-<br />
hemsförening.<br />
Den vackra naturen i trakten<br />
har blivit bekant för de tusentals<br />
motionärer som under<br />
de senaste fyrtio åren deltagit<br />
i Sju sjöar-loppet sista söndagen<br />
i september. Med loppet<br />
och med Kiisk byahem förknippas<br />
också Bockabron, en vacker<br />
gångbro över Esse å. Där<br />
finns en grillplats för naturvänner<br />
och fritidsfiskare.<br />
den uppmärksammar den vita<br />
näckrosen som växer i sjön.<br />
Bland annat dessa diktrader av<br />
Viola renvall återges på tavlan:<br />
Vid stranden med näckros<br />
där det ogenomskinliga vattnet<br />
döljer bortkastade ting<br />
är glädjen alltid barbent,<br />
seg och tålmodigt väntande.<br />
BArBENT GLÄDJE<br />
TEXT OCH FOTO:<br />
En av mainos tavlorna metsäenergian vid vandringsle- käyttäjille BErTEL WIDJESKOG<br />
<strong>Skogsbruket</strong> 8/2012 31<br />
jl_tuote.indd 4 13.8.2012 11.53
* . QG71*<br />
Med på mässan:<br />
· GB -skördarsvärd och<br />
drivhjul<br />
· STIHL -skördarkedja<br />
· Bracke aggregat för<br />
markberedning, röjning<br />
och avverkning<br />
· Swingcut -boggieband<br />
· U-TEC slirskydd<br />
· Dala-Gripen gripar<br />
och fästen<br />
· Flextra och ABL arbetsbelysning<br />
· Rotstop och Motourea<br />
stubbehandlingsmedlen<br />
· STIHL motor- och röjsågar<br />
samt högtryckstvätt<br />
· Sågskyddskläder och<br />
-utrustning<br />
· Garmin GPS utrustning<br />
· Arborist utrustning<br />
· Kläder och utrustning<br />
för jakt och fritid<br />
Besök oss på montrarna<br />
126 och 127 på Metko mässan!<br />
GB skördarsvärd och drivhjul<br />
Bracke C16.b, ett ackumulerande aggregat för<br />
skogsvård och bioenergi med unik kaplösning<br />
STIHL motor- och röjsågar samt högtryckstvätt för<br />
proffs<br />
SwingCut boggieband från Sverige. Dessa band tål<br />
riktigt tuffa tag.<br />
Välkomna att besöka oss på METKO mässan!<br />
www.uittokalusto.fi www.pienkoneliike.fi