Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
problem upprättades. Synen på vad som var en allvarlig skolsynd förändrades,<br />
<strong>och</strong> därmed kom också förväntningarna på lärare att ändra karaktär.<br />
Syftet med detta kapitel är att undersöka på vilka sätt talet om mobbning gav<br />
en ny innebörd åt skolans fostran. Jag kommer att föreslå ett särskilt sätt att<br />
fastställa vad som är nytt, nämligen att talet om mobbning representerar ett nytt<br />
perspektiv på ett av skolans institutionella särdrag: dess kollektiva natur.<br />
Kapitlets egentliga tema är därför inte framväxten av mobbningsbegreppet, utan<br />
istället förändrade sätt att se på elevkollektivet. Utgångspunkten är att läraryrket<br />
får mycket av sin karaktär i mötet med kollektivet, samt att detta kollektiv i olika<br />
tider tillskrivs skilda egenskaper <strong>och</strong> problem. Jag kommer att skildra en<br />
förskjutning i uppfattningen av elevkollektivets problematiska egenskaper. Det är<br />
en förskjutning från det enade till det splittrade elevkollektivet.<br />
Elevkollektivets sammanhållning<br />
Skolan är en plats där en av samhällets minoriteter – barnen – befinner sig i<br />
majoritet. Skolan som institution kännetecknas av att läraren möter ett stort antal<br />
personer samtidigt. Det kan ses som en effekt av det moderna sättet att organisera<br />
barnens socialisation. Innan skolan fanns var barnen inte på samma systematiska<br />
sätt en åldershomogen majoritet som konfronterade uppfostrarens ensamhet.<br />
Barnen var ständigt omgivna av människor som var äldre (<strong>och</strong> yngre) än de<br />
själva. Med det moderna samhällets födelse växte däremot åldershomogena skolklasser<br />
fram (Aries 1960/1962:176–188). Därmed skapades en form av homogenitet<br />
inom skolklassen, som ytterligare kunde understrykas genom att sociala<br />
klasser <strong>och</strong> kön separerades i olika skolor. Till detta kan vi lägga det faktum att<br />
skolan som institution bidrar till att understryka att det finns en kvalitativ skillnad<br />
mellan barnen som social kategori <strong>och</strong> de vuxna (Aries 1960/1962). Sammantaget<br />
torde detta ha lagt en grund för en särskild sorts uppfattning av skolklassen:<br />
läraren mötte inte bara ett kollektiv, utan ett relativt enhetligt sådant.<br />
Skolklassens enhetliga karaktär kunde ytterligare understrykas genom olika<br />
förväntningar på att eleverna skulle bete sig som ett ordnat kollektiv. Hit hörde<br />
till exempel instruktioner om hur man rör sig in <strong>och</strong> ut i klassrummet <strong>och</strong> skolbyggnaden.<br />
42 I disciplinhandboken Läraren, eleven, disciplinen (Ericsson 1967)<br />
gavs flera exempel på hur skolklassen kunde behandlas som en homogen massa:<br />
42 Konsten att samordna kropparna, att få dem att likna en enda, marscherande kropp, är ett<br />
tema som utvecklas i Foucaults Övervakning <strong>och</strong> straff (1974/1993) där denna konst beskrivs<br />
som typisk för den moderna maktutövningen. En intressant illustration av hur skoleleverna<br />
började marschera ger tillkomsthistorien av Selma Lagerlöfs Nils Holgerssons underbara<br />
resa genom Sverige. I boken flyger Nils över folkskolan i Huskvarna där Alfred Dalin var<br />
överlärare. Dalin var också en av ledamöterna i den läsebokskommitté som givit Lagerlöf<br />
uppdraget att skriva boken, <strong>och</strong> fick möjlighet att läsa manuset innan det publicerades. Dalin<br />
var emellertid inte nöjd med hur hans egen skola skildrades i originalmanuset till boken. I<br />
den första versionen hade Lagerlöf skildrat elever som rörde sig ut från skolbyggnaden med<br />
67