Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
orimligt att tala om att nya auktoritetsmönster växt fram. 38 Ziehe menar exempelvis<br />
att rädsla spelar en mindre roll i dagens uppfostran: ”Det är idag otänkbart<br />
att ’uppfostran’ i samma utsträckning som för tjugofem år sedan är självklart<br />
förbunden med förödmjukelser, rädsla <strong>och</strong> bestraffningar” (Ziehe 1993:22). En<br />
möjlig effekt av denna förändring är att normbrott idag lättare kan begås inför<br />
öppen ridå.<br />
Redan på 1950-talet beskrev Sixten Marklund en sådan utveckling mot mer<br />
öppna normbrott. Gamla disciplinproblem som skolk, lögn <strong>och</strong> fusk kontrasterades<br />
mot nya disciplinproblem som prat <strong>och</strong> svårighet att sitta still:<br />
58<br />
Naturligtvis är disciplinproblem ingenting nytt för skolans del. Skolk, fusk,<br />
lögn, stöld, aggressivitet, översitteri <strong>och</strong> dylika uppförande- eller ordningsproblem<br />
av konventionell art förekom förr lika väl som nu. Men det är inte<br />
enbart i sådana disciplinmoment av mera individuell <strong>och</strong> isolerad art, som<br />
skolans disciplinproblem av i dag ligger. Det nya består i att vid sidan av<br />
dessa gamla problem uppträtt en allt påtagligare allmän oro i skolsalarna.<br />
Barnen är mera pratsamma än förr, har påfallande svårt att sitta stilla <strong>och</strong> är<br />
okoncentrerade i sitt arbete. Detta gäller ej några enstaka elever utan flertalet<br />
av vad man brukar betrakta som normalklientelet. Pratet <strong>och</strong> oron<br />
verkar störande för läraren i hans dagliga yrkesutövning (Marklund 1956:<br />
141).<br />
Med andra ord hävdade Marklund att nya öppna disciplinproblem kompletterat<br />
de gamla (dolda). Även i senare års diskussioner beskrivs ofta disciplinproblem<br />
som öppna. Ett uppmärksammat fenomen är elever som bär med sig främmande<br />
objekt in i klassrummet. Att ha med sig kepsar, mobiltelefoner <strong>och</strong> ytterkläder i<br />
klassrummet kan ses som ett öppet utmanande av lärarens auktoritet. Så här kan<br />
det beskrivas:<br />
Elever i somliga högstadieskolor kan sitta av lektionerna klädda i jackor<br />
<strong>och</strong> mössor. De ser hela tiden ut som om de är på väg någon annanstans.<br />
Somliga av dem lyssnar på musik i sina CD-spelare medan läraren talar<br />
(Wahl 2004:26).<br />
Ett annat sätt att öppet utmana lärarens auktoritet är genom olika typer av<br />
förhandlingar. Det är inte nödvändigtvis fråga om disciplinproblem i bemärk-<br />
38 På 1940-talet skrev läraren Per Sundberg om den ”oinskränkta auktoriteten” som lärare hade<br />
över sina elever, <strong>och</strong> hur detta formade dem som människor: ”Jag vet ej, om det är riktigt,<br />
men skulle ej hålla för otroligt, att det finns fler självgoda människor bland lärarna än bland<br />
andra samhällsgrupper” (Sundberg 1941:73). Denna självgodhet kunde visserligen utmanas:<br />
”I våra bättre stunder inför Vår Herre är även vi helt visst medvetna om att vi är stora<br />
stackare” (s. 73). Sundberg beskrev alltså en yrkeskategori placerad mellan eleverna <strong>och</strong><br />
Gud, där eleverna ingöt självgodhet <strong>och</strong> Gud ödmjukhet. I dagens sekulariserade samhälle<br />
blir Gud mer sällan en källa till ödmjukhet, men i takt med att lärarauktoriteten antagit<br />
mildare former är det möjligen elever som bidrar till ödmjukheten.