Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
samhälle. Genom att studera vissa institutionella särdrag går det att få en<br />
förståelse för villkoren för lärares arbete, för hur vissa typer av problem uppstår i<br />
skolan <strong>och</strong> hur de omförhandlas eller avvecklas. Det går därmed också att ge en<br />
generell bild av hur skolan, inte bara lärares arbete, har förändrats under 1900talet.<br />
I min undersökning är det tre kännetecken på skolsamhället som framstår<br />
särskilt centrala.<br />
Skolan som Panopticon<br />
En första iakttagelse handlar om relationen mellan det synliga <strong>och</strong> det osynliga<br />
normbrottet/lidandet. Skolan har, liksom fängelset, fabriken <strong>och</strong> sjukhuset, beskrivits<br />
som ett Panopticon – en institution som vilar på att eleverna ständigt görs<br />
synliga. Jag menar emellertid att det går att nyansera denna bild. Genom att peka<br />
på de sätt varpå skolan inte är ett Panopticon går det att få en mer djupgående<br />
förståelse för vilka problem som kan vara förknippade med lärares <strong>fostrans</strong>- <strong>och</strong><br />
<strong>omsorgsarbete</strong>.<br />
För det första: skolans övervakning är bara partiell. Huruvida ett ”problem”<br />
föreligger hos en elev kan läraren ha svårt att slå fast. I kapitlet om det lögnaktiga<br />
barnet såg vi en dubbel osynlighet: lögnen var dold, <strong>och</strong> lögnen kunde dölja<br />
andra normbrott. I kapitlet drevs tesen att lögnens avdramatisering kan bottna i<br />
att elevers normbrott i mindre utsträckning är något som döljs för läraren. Som vi<br />
såg i kapitlet om elevkollektivets två krig är det emellertid en allt för enkel<br />
slutsats. Kampen mot mobbningen, som blivit framträdande under de senaste<br />
decennierna, är en kamp mot ett osynligt fenomen i skolans vardag. En tredje<br />
form av osynlighet representerades av de smittsamma sjukdomarna, vars problematik<br />
bestod i att de spreds utan att vara synliga.<br />
Philip Jackson (1986:kap 3) hävdar att läraryrket präglas av en inneboende<br />
osäkerhet. Denna härleder han till att läraren egentligen inte kan veta vilket<br />
inflytande hon har över sina elever. Till skillnad från exempelvis en murare eller<br />
en hjärnkirurg saknar läraren ofta en synlig ”produkt” av sitt arbete. I denna<br />
undersökning har vi bevittnat en annan form av osynlighet som även den kan<br />
skapa osäkerhet: eleven (själva ”råvaran”) undgår till vissa delar lärarens blick.<br />
Som svar på denna osynlighet har olika typer av strategier växt fram, antingen<br />
för att skärpa blicken eller på olika sätt göra blicken överflödig, exempelvis<br />
genom att bearbeta elevernas attityder. Kampen mot lögnen tycks ha handlat<br />
mycket om att bearbeta attityder. Ambitionen att verka för sanningskärlek kan<br />
ses som ett försök att lösa bristen på övervakning med andra medel än mer<br />
övervakning. I kampen mot mobbning framstod länge rastvakter som ett sätt att<br />
öka övervakningen av elever. De smittsamma sjukdomarna kunde bekämpas dels<br />
genom att bearbeta elevernas hygieniska vanor, <strong>och</strong> dels genom hygieniska<br />
inspektioner <strong>och</strong> noggrann kontroll av hur deras hälsa fluktuerade. Sammantaget<br />
har det funnits en panoptisk ambition inom skolan, men om vi vill förstå vill-<br />
221