Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Att sociala relationer betyder mycket för välmåendet är förstås ingenting nytt.<br />
Unga har alltid känt sig ensamma (jfr Bühler 1921/1938). Det som är det nya är<br />
den vikt relationerna tilldelas i förståelsen av elevers välmående. Sådant som<br />
tidigare knappt existerade (skilsmässor), sådant som var accepterat (aga i<br />
hemmet) eller inte fick finnas (pojk- <strong>och</strong> flickväner), lyfts idag fram som orsaker<br />
till att unga människor mår dåligt.<br />
I början av 1900-talet fanns det andra sätt att förstå hur välmående uppstår <strong>och</strong><br />
undergrävs. Det skolhygieniska projektet handlade i stor utsträckning om att<br />
skapa hälsosamma lokaler. Man lyfte fram värdet av att lokalerna hade rätt<br />
temperatur, rätt typ av luft, rätt belysning, rätt typ av bänkar (Wallis 1899;<br />
Arcadius 1919:16–52; Hildinger 1923:14–39; Huss & Björklund 1947). Ohälsans<br />
källa förlades med andra ord i stor utsträckning till icke-mänskliga faktorer. En<br />
lokal kan vara för smutsig, för varm, för kall, för mörk. Däremot kan en lokal<br />
inte begå övergrepp, svika, kränka <strong>och</strong> ignorera. Det är egenskaper som hör till<br />
de människoskapade problemen.<br />
Om det är så att den senmoderna lidandeproblematiken till stor del förstås som<br />
en aspekt av den sociala interaktionen, kan frågan ställas om hur detta påverkar<br />
lärarens roll. Om brister i de sociala relationerna <strong>och</strong> det sociala erkännandet är<br />
problemet – om man kort sagt lider av andra människor – kan också människor<br />
fungera som ett botemedel. Lärarens egna personlighet kan då bli ett inslag i<br />
botandet. Detta är kanske ett av de mer extrema exemplen:<br />
Klassen jag har nu har ”sugit musten ur mig”: Aldrig har jag haft så många<br />
barn med stora problem i en <strong>och</strong> samma klass! Flera kommer från splittrade<br />
familjer, många av föräldrarna är långtidsarbetslösa, två elever har direkt<br />
kriminella familjemedlemmar. För två veckor sedan vägrade en av mina<br />
flickor att gå hem till sin mamma, som hade misshandlat henne med en livrem<br />
tre dagar i sträck. Efter kontakt med soc. bodde hon hos mig resten av<br />
veckan. Jag har barn med så stora ”luckor” <strong>och</strong> svåra inlärningsproblem att<br />
det känns som en avgrund framför mig ibland! Flera av eleverna – <strong>och</strong><br />
några av föräldrarna – ringer flera gånger i veckan. Två av eleverna ringer<br />
nästan dagligen under loven. Jag har haft täta kontakter med soc., barnpsyk<br />
<strong>och</strong> polisen (Johansson 2001:163).<br />
Jag ska nu närmare diskutera hur lärarens roll på olika sätt kan ändras i takt med<br />
att lidandeproblematiken lyfts fram på nya sätt.<br />
Reaktioner på lidandets närvaro<br />
Det som förefaller känneteckna den senmoderna skolan <strong>och</strong> lärarrollen är som vi<br />
såg i diskussionen ovan att lidandet kommer in i skolan som ett problem som det<br />
kan vara svårt att blunda för. Att skjuta upp lyckan till framtiden blir mindre trovärdigt,<br />
liksom att via den sociala distansen mellan lärare <strong>och</strong> elev avskärma<br />
209