Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Läraren som teckentydare<br />
Vad kan vi då säga om lärarens roll inom det skolhygieniska projektet? Vad var<br />
lärarens <strong>ansvar</strong>, <strong>och</strong> vilken typ av kompetenser krävdes? Först ska det konstateras<br />
att en hel del låg utanför lärarens <strong>ansvar</strong>sområde. Det var exempelvis inte<br />
lärarens <strong>ansvar</strong> att se till att lokalerna var ändamålsenliga, <strong>och</strong> lärarens insatser<br />
kunde kompletteras av den expertis som skolläkare <strong>och</strong> skolsköterskor representerade.<br />
Inte desto mindre hade läraren, som särskilt skolläkaren C A Ljunggren<br />
(1924) underströk, en central roll. Det var läraren som hade den dagliga kontakten<br />
med eleverna, <strong>och</strong> därför kunde han arbeta sjukdomsförebyggande på flera<br />
sätt. Han skulle se till att klassrummet vädrades, han skulle sköta en del av<br />
undervisningen i hälsofrågor <strong>och</strong> inspektera elevernas hygien. Slutligen hade<br />
läraren ett <strong>ansvar</strong> för att lägga märke till avvikelser i elevernas hälsa. Om de<br />
drabbats av en smittsam sjukdom, var det centralt att eleven så snabbt som<br />
möjligt avstängdes från skolan.<br />
Lärarens uppgift att spåra sjukdomssymptom kan jämföras med läkarens. I en<br />
historisk studie över relationen mellan läkare <strong>och</strong> patient har Johannisson (2004)<br />
beskrivit läkarens arbete i termer av teckentydande. Läkarens arbete kretsar till<br />
stor del kring att göra tolkningar, att på grundval av vaga symptom konstatera att<br />
en viss sjukdom föreligger. Här finns en likhet med hur lärarens arbete kunde<br />
beskrivas i en lärarhandledning från tidigt 1900-tal:<br />
194<br />
Läraren bör ihågkomma, att varje barn, som förhåller sig på ett annat sätt,<br />
än det vanligen bör göra, kan misstänkas för att vara sjukt, <strong>och</strong> han bör vara<br />
förtrogen med de tecken, som antyda, att en smittsjukdom är för handen, för<br />
att kunna vidtaga nödiga åtgärder (Arcadius 1919:81).<br />
Ett problem i detta sammanhang var inkubationstiden. Elever kunde vara<br />
smittade utan att det fanns tecken som tydligt påvisade detta. Att bekämpa smitta<br />
var därför ett motsägelsefullt projekt. Å ena sidan betonades vikten av ett snabbt<br />
ingripande till exempel i form av en tidig isolering av sjuka elever (Lichtenstein<br />
1947:201). Å andra sidan var grunden för att fatta isoleringsbeslut vag. Den<br />
lärare som hade ambitionen att upptäcka sjukdomstecken behövde en stor lyhördhet:<br />
Läraren bör dock, i synnerhet om en epidemi redan är gängse, icke vänta på<br />
att flera sjukdomstecken skola förete sig, utan, om ett barn visar ändrat<br />
utseende, matt blick, lider av huvudvärk <strong>och</strong> blir trött <strong>och</strong> fruset, hemsända<br />
det med en upplysning till föräldrarna (helst skriftlig), att en sjukdom synes<br />
vara i annalkande (Arcadius 1919:81).<br />
Vad kan vi då säga om hur relationen till eleverna påverkades? Två, delvis motstridiga,<br />
bilder framträder. Å ena sidan behövde läraren ha elevernas hälsotillstånd<br />
under uppsikt. Detta måste ske med noggrannhet, eftersom det var viktigt<br />
att tidigt identifiera avvikelser i hälsotillståndet. Att leta efter dessa avvikelser –