Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
det sannolikt att sättet att använda loggboken också avspeglar den allmänna<br />
relationen mellan lärarna <strong>och</strong> eleverna i dessa klasser, som i sin tur görs mer<br />
sannolika i en kultur som uppmuntrar människors rätt att tala om sina privata<br />
problem.<br />
Att loggboken kom att förändras från ett renodlat pedagogiskt verktyg till att<br />
bli en sorts offentlig dagbok för vissa elever, framstår som en betydelsefull utveckling<br />
mot bakgrund av den position som dagboken traditionellt har haft<br />
såsom individuell ventil för olika typer av grubblerier. Traditionellt har dagboken<br />
kunnat förstås som ett privat rum, avskuret från all kommunikation, såsom det på<br />
1970-talet beskrevs i boken Klassföreståndarskap:<br />
182<br />
Vid övergången till puberteten upptäcker barnen problem i sitt eget inre.<br />
Därför behövs förståelse <strong>och</strong> vägledning som aldrig förr. Man skulle vänta<br />
sig att de unga gick till sina föräldrar eller lärare för att få råd <strong>och</strong> upplysningar,<br />
men detta händer inte så ofta. Ungdomarna blir skygga för de<br />
vuxna <strong>och</strong> väntar sig kanske inte att finna förståelse. Man anförtror sig<br />
hellre till en god vän eller en dagbok (Lindh 1971:55, min kurs).<br />
Dagboken beskrevs med andra ord som ett substitut för personliga kontakter med<br />
lärare <strong>och</strong> föräldrar, medan loggboken är just ett sätt att etablera en social<br />
kontakt. Dagboken är en privat, icke-social företeelse. Vissa är försedda med lås,<br />
<strong>och</strong> att utan tillstånd läsa någons dagbok är att bryta mot ett mycket starkt tabu.<br />
Att skriva loggbok är däremot att kommunicera, <strong>och</strong> den lärare som glömmer att<br />
läsa kan förvänta sig elevkritik: ”Om det är någon man har missat blir de ju<br />
jätteupprörda. ’Har du inte läst?’ Då blir de upprörda” (IP 2/2003).<br />
Dagböcker har traditionellt sett varit hemliga rum för privata funderingar, men<br />
det har också förekommit att forskare fått ta del av dem. Charlotte Bühlers bok<br />
Ungdomens själsliv (1921/1938) baserades på ungdomars dagböcker. Genom att<br />
hon fått tillgång till texter som var avsedda för privat bruk kunde hon måla upp<br />
en annorlunda bild av ungdomstiden än den gängse. I kontrast till föreställningen<br />
om ungdomen som en lättjans <strong>och</strong> sorglöshetens tid, beskrevs ungdomstiden som<br />
präglad av ensamhet, melankoli <strong>och</strong> självförakt. 118 Bühlers undersökning illustrerar<br />
tre saker. För det första visar hon att kommunikation kan förändra bilden<br />
av den andra. Den på ytan glada personen kan uppvisa en annan bild i exempelvis<br />
en dagbok. För det andra påminner hon om att denna kommunikation inte<br />
alltid kan uppstå spontant, som en effekt av att två personer exempelvis befinner<br />
sig i samma rum. Kommunikationen kan stimuleras av att det finns en viss upp-<br />
118 Insikten om dagböcker som vägen till de ungas inre var dock inte helt ny. Året innan Bühlers<br />
bok publicerades hävdade teol. lic Carl Dymling i artikelserien ”Ungdomspsykologi” att det<br />
inte finns någon period i livet ”då så mycket vemod bor i hjärtat som i ungdomsåldern. Unga<br />
människors dagboksanteckningar ge oss tydliga inblickar däri. Visserligen skämmas de unga<br />
för att visa sin sorg; därför grina de upp sig <strong>och</strong> flabba <strong>och</strong> flina, när de äro tillsammans med<br />
andra, men allt detta är skyltning med varor som ej finnas inne i butiken” (Tfsl 1927/15:222).