Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
interaktionen mellan lärare <strong>och</strong> elev/förälder i sig kan bära på förväntningar på<br />
läraren.<br />
Att möjliggöra seende<br />
I det följande ska ett antal processer studeras som förenas av att de på ett<br />
specifikt sätt bidragit till att elevers problem kan synliggöras som ett moraliskt<br />
<strong>ansvar</strong> för läraren. Det handlar om olika faktorer som möjliggör ett seende som<br />
går bortom en avgränsad elevroll där elevens privata jag görs osynligt.<br />
Utgångspunkten är att lärarens moraliska <strong>ansvar</strong> inför eleven kommer att se<br />
olika ut beroende på vilka delar av skolbarnet som kommer till uttryck. Ett möte<br />
med ”halva” personer (elever) eller ”hela” personer (”människor”) skapar olika<br />
typer av moraliskt <strong>ansvar</strong>. Bauman har illustrerat arten i det som här kallas halva<br />
människors möten. Han skriver om hur vissa typen av möten människor emellan<br />
är fragmentariska:<br />
De är fragmentariska i så måtto som endast en del av de mångsidiga jagen<br />
<strong>och</strong> deras mångfaldiga begär <strong>och</strong> intressen är engagerade i mötet – resten är<br />
tillfälligt avstängt, har förstulet förts åt sidan eller hålls uttryckligen tillbaka<br />
som privat (det vill säga förutsätts sakna betydelse för detta möte här <strong>och</strong><br />
nu) (Bauman 1995/1997:67).<br />
Det finns en rad olika sociala sammanhang där människor på detta sätt ”träffas<br />
utan att egentligen mötas” (ibid:69). När vi går till banken är vi kunder, när vi<br />
vandrar längs gatan i en stad är vi flanörer. Det finns oftast ingen förväntan om<br />
att privata aspekter ska lyftas fram i interaktionen. Konsekvensen är att det sällan<br />
uppstår ett moraliskt <strong>ansvar</strong> inför den andra, eftersom stora delar av dennes<br />
person är dolda.<br />
Även mötet mellan lärare <strong>och</strong> elev kan ha en sådan karaktär. I Läraren <strong>och</strong><br />
lärarens gärning menade Karl Nordlund att läraren främst ser eleven i en situation:<br />
i skolbänken. ”Vad som finns där bakom, därom vet läraren ofta föga eller<br />
intet” (Nordlund 1922:73). Nordlund menade att läraren fick en ytlig relation till<br />
eleven, eftersom denna inte uppvisade de privata sidorna för läraren. Elevens<br />
relation till läraren beskrevs som månens relation till jorden: ”han vänder alltid<br />
samma sida till” (ibid). Den metaforen haltar dock på en punkt. Lärarens fragmentariska<br />
seende är inte en naturlag. Det som nu ska diskuteras är ett antal<br />
utvecklingslinjer som gör det möjligt att göra elevens privata liv mer synligt för<br />
lärare.<br />
Informalisering <strong>och</strong> intimisering<br />
Den första tendensen handlar om graden av närhet. I ett läroverksminne från<br />
tidigt 1900-tal beskrevs att eleverna hade svårt att tänka sig att lärarna var<br />
171