Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Förberedelse för lärande<br />
Hur ser då relationen mellan samtid <strong>och</strong> framtid ut idag? Den frågan har jag<br />
delvis försökt få ett svar på genom att till ett antal lärare ställa frågan om vad de<br />
vill att eleverna får med sig från sin studietid. Så här lyder ett ganska typiskt<br />
svar:<br />
162<br />
Det viktigaste är att de har ett bra självförtroende. Att de känner att de<br />
duger. Att jag duger som jag är. För det är ju det de skaffar sig egentligen<br />
under de här åren, mellan sexan <strong>och</strong> nian. Att de tar <strong>ansvar</strong> för sig själva, att<br />
de vet vad de vill. Då tror jag att det funkar, då behöver man inte vara<br />
världsbäst i allting. Det händer ju mycket, det händer mycket över ett<br />
sommarlov. Kan man ge dem det här självförtroendet, att man vågar ge sig<br />
på nya saker, så att man inte kommer till gymnasiet <strong>och</strong> är livrädd – jag kan<br />
inte engelska <strong>och</strong> jag kan inte [ohörbart] – utan, jag kan det jag kan, det här<br />
kommer nog gå bra. Så den här positiva bilden av sig själv, för det är<br />
många, det har vi tyvärr, många elever som, i årskurs 7, årskurs 8, har<br />
väldigt negativa bilder av sig själva (IP 4/2004).<br />
En annan lärare uttrycker sitt mål på följande sätt: ”Jag vill att de ska tycka, att<br />
de här ämnena som jag har undervisat i, att de har varit roliga, att de tycker om<br />
dem” (IP 7/2004). Åter en annan önskar att eleverna utvecklar ”en slags hunger<br />
efter mer kunskap” (IP 9/2004), <strong>och</strong> ytterligare en vill uppnå känslan av ”glädje i<br />
att lära sig. Glädje i att få kunskaper” (IP 12/2005).<br />
I lärarnas intervjusvar framträder ett särskilt tema: betydelsen av att skolan<br />
uppfattas som lustfylld <strong>och</strong> stimulerar till ett fortsatt lärande. Dessa målsättningar<br />
är inga isolerade fenomen. De ligger i linje med idag rådande tankar om att lust<br />
att lära är ett viktigt inslag i den goda skolan. I Lpo 94 nämns uttrycket vid tre<br />
tillfällen, på Internet cirka 87 800 gånger (på googles sökmotor 2006-04-21). Om<br />
sökningen kombineras med ordet ”skolplan” får man cirka 13 800 träffar (google<br />
2006-04-21).<br />
Representerar denna tilltro till det lustfyllda lärandet något nytt? I viss mån<br />
inte, eftersom pedagoger sedan länge verkat för att skapa en miljö av välmående i<br />
skolan. Det har dels funnits olika typer av skolsociala anordningar (skolbespisning,<br />
skolbad, fria läroböcker) <strong>och</strong> dels argument som kretsat kring hur själva<br />
lärandet ska anordnas. Ett exempel på denna tradition är tvåbandsverket Arbetsskola<br />
– arbetsglädje (Gierow, Hellsten & Malmberg 1936; 1937). Samtidigt<br />
kunde denna tradition motsägas av argumentet att skolan måste förbereda för<br />
livet – ett liv som inte kunde styras av arbetsglädje allena. Det som är tidstypiskt<br />
för dagens lustideal är att denna gamla invändning har förlorat något av sin<br />
trovärdighet, i takt med att lärandet inte längre bara förbereder för arbete. Dagens<br />
lustideal bör ses i ljuset av föreställningen om det livslånga lärandet.