Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Det är just som ett moraliskt budskap om att se framtiden an som sparverksamheten<br />
ska ses. Förvisso fanns det en retorik om att barnens sparande skulle gynna<br />
nationens välstånd, men ett sådant resonemang förefaller besynnerligt. Låt vara<br />
att sparande var en samhällelig dygd, men varför var det skolans <strong>ansvar</strong> att<br />
utveckla denna? Varför var det inte en privatsak? Hur kommer det sig att en<br />
social kategori som inte lönearbetade ändå förväntades spara, <strong>och</strong> dessutom<br />
rentav kunde beskrivas som nationens ekonomiska ryggrad? Frågorna blir<br />
mindre gåtfulla om vi tar hänsyn till sparandets karaktärsdanande effekter. Att<br />
spara var att ägna sig åt försakelse <strong>och</strong> självbehärskning, <strong>och</strong> kunde därför beskrivas<br />
som en form av ”moralisk gymnastik” (Nilsson 1913:7).<br />
[Sparverksamhetens] viktigaste uppgift är givetvis inte att samla pengar. Att<br />
vänja ungdomen vid sparsamhet <strong>och</strong> uppfostra den till att kunna övervinna<br />
sig själv, att kunna tygla tillfälliga nycker för att därigenom tillgodose<br />
värdefulla behov, att lära den förstå penningars värde <strong>och</strong> uppgift <strong>och</strong> att på<br />
rätt sätt handha dem, att uppfostra de unga till ekonomiskt tänkande <strong>och</strong> en<br />
ordnad, sparsam hushållning samt lära dem att känna <strong>och</strong> förstå arbetets<br />
värde <strong>och</strong> betydelse, det är något av sparverksamhetens mål <strong>och</strong> syften (Ft<br />
1937/10:12).<br />
Att det fanns ett moraliserande perspektiv var särskilt uppenbart i handboken<br />
Uppfostran till sparsamhet (Brisman, Lidman & Lindberg 1931:31), där det<br />
talades om att framförallt ”lägre stående folk” tenderade att sätta nuets krav<br />
framför framtiden. Sparandet sattes samman med en viss typ av dispositioner,<br />
som hade att göra med förmågan att försaka sina aktuella behov. ”Sparandet är<br />
framförallt en karaktärens sak. Att spara är att öva självbehärskning, att försaka<br />
en njutning, som står att plocka i nuet” (s. 66). Fortfarande i Jon Naeslunds bok<br />
Allmän undervisningsmetodik (1963:13) underströks sparandes karaktärsdanande<br />
effekter. Han menade att skolans ekonomiska fostran är personlighetsutvecklande<br />
genom att den lär eleven att se livet som en investering. 110 Som vi senare ska se<br />
var dock sparsamhetsdygden vid denna tid på väg ut.<br />
110 ”Skolsparverksamheten är ett annat inslag i arbetet på att fostra eleverna i ekonomiska ting.<br />
Här gäller det att tidigt hos dem grundlägga sunda sparvanor. I sin strävan att få dem att avstå<br />
från näraliggande mål – lätta att förverkliga – till förmån för mer avlägsna <strong>och</strong> svåruppnåeliga<br />
bidrar skolsparverksamheten även till deras personlighetsfostran” (Naeslund 1963:13).<br />
157