Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
154<br />
ögonen, att vi uppfostra för livet, <strong>och</strong> att livet visserligen ha sina stora<br />
stunder med ljus <strong>och</strong> ro <strong>och</strong> vackra drömmar, men att det övervägande<br />
kräver styrka, handlingskraft <strong>och</strong> träget arbete (Slt 1925/22:433).<br />
I detta hänvisande till ”livet” intog lönearbete en central position. Folkskoleinspektör<br />
Helge Haage (1952:14) menade att skolan skulle undvika sådant<br />
”pjåsk <strong>och</strong> dalt, som skapar odågor <strong>och</strong> veklingar, som lever på andras medömkan”.<br />
Skolan skulle istället ge beredskap till ”uppoffring <strong>och</strong> uthållighet”,<br />
vilket relaterades till att barnen så småningom skulle ”gå ut i livet som busskonduktörer,<br />
postfröknar etc. <strong>och</strong> där i handling visa sin duglighet […]” (ibid). I<br />
Skolpedagogikens huvudfrågor hävdade Albert Lilius (1946) att ”viljeövning” är<br />
en väsentlig del av personlighetsfostran, <strong>och</strong> att denna är relaterad till det<br />
moderna samhällets krav. Han menade att det finns ett krav på ”den tvungna uppmärksamheten”<br />
i det moderna samhället, <strong>och</strong> pekade bland annat på att ”passningen<br />
av vissa maskiner – kräva i hög grad tvungen uppmärksamhet” (s. 34). En<br />
sådan egenskap krävde träning för att utvecklas:<br />
Det barn, som vant sig att svälja gråten då det stöter sig, har förvärvat sig<br />
något större förmåga att undertrycka varje klagan vid kroppsliga smärtor<br />
överhuvud. Den, som vant sig att raskt gripa an en tråkig verksamhet av ett<br />
visst slag, torde ha lättare att samla sin handlingsenergi inför ledsamma<br />
uppgifter av något annan art (Lilius 1946:34).<br />
Det betyder inte att Lilius menade att vägen till lycka gick via olycka. Han<br />
förespråkade en balans i skolan ”mellan de tråkiga <strong>och</strong> de trevliga uppgifterna”.<br />
Skolan borde göras mer intressant, men om denna strävan drevs för långt skulle<br />
skolan i längden bli tråkig: ”På alla arbetsområden tar intresset röta, om man icke<br />
vänjer sig vid att utföra även motbjudande uppgifter” (s. 39).<br />
I krigstider skapades ett ytterligare argument för härdningen. Efter ett 1930-tal<br />
då den så kallade arbetspedagogiken hade predikat värdet av arbetsglädje<br />
(Gierow, Hellsten & Malmberg 1936, 1937) kom andra idéer om skolans syften<br />
att formuleras i samband med andra världskriget. ”En stramare livsföring” framfördes<br />
av ordföranden för Folkskollärarnas förbund som en ny målsättning för<br />
skolan. Utifrån denna målformulering kunde en motsättning målas upp mellan<br />
den enskildes lycka <strong>och</strong> det svenska kulturarvets fortlevande. För att rädda<br />
kulturarvet till framtida släkten krävdes enligt Bengt Hillman:<br />
egenskaper som mod, offervilja, social samhörighetskänsla, pliktmedvetande.<br />
Det är inte de lyckliga, allra minst sorglöst lyckliga folken, som<br />
lever vidare, utan endast de starka folken, <strong>och</strong> till de starka hör även små<br />
nationer med stark livsvilja (Ft 1940/45:11).<br />
Härdningsbegreppet ligger nära begreppet vilja, som under den första halvan av<br />
1900-talet var ett populärt begrepp (jfr Ekenstam 1998). Landquist (1943)<br />
liknade viljan med den förmåga som får oss att hålla kvar handen i lågan av ett