Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
uppmärksammats är barn som får cancer (Lt 2003/17:31), barn som dör (Lt<br />
2003/7:20–24), flickor som får dåligt rykte (Lt 2003/8:32), barnmisshandel (Lt<br />
2003/11:10), sexuella övergrepp (Lt 2003/7:18), traumatiska händelser i samhället<br />
(Lt 2003/18:27), självskadebeteende (Lt 2004/2:18), barn som far illa<br />
hemma (Lt 2004/2:35), barn som ser sin mor misshandlas hemma (Lt 2004/6:19),<br />
ätstörningar (Lt 2005/11–12:42) <strong>och</strong> social fobi (Lt 2005/19:12).<br />
Från denna förteckning – som kunde göras längre – kan två slutsatser dras.<br />
Den ena är att det finns en medvetenhet om lidandets närvaro i skolan. Hur omfattande<br />
den medvetenheten är kan diskuteras, men det är ändå uppenbart att<br />
många lärares arbete blir ensidigt belyst om vi inte tar hänsyn till <strong>ansvar</strong>et för<br />
elever som på olika sätt har, eller anses ha, det svårt. En annan poäng med<br />
uppräkningen är att den visar på spännvidden av problem. Bortsett från att lärare<br />
inte har mänskligt lidande som sitt huvudsakliga arbetsobjekt, så kan lärare inte<br />
heller specialisera sig på en särskild form av utsatthet.<br />
I de kommande kapitlen ska jag undersöka denna närvaro av det lidande<br />
skolbarnet. Finns det något historiskt nytt i hur lärare av idag kan förhålla sig till<br />
denna problematik? Jag kommer i denna analys inte att ta fasta på frågan om hur<br />
elever rent faktiskt mår. Det är visserligen inte orimligt att det finns en relation<br />
mellan elevers grad av välmående <strong>och</strong> det <strong>ansvar</strong> som läraren upplever. Det talas<br />
idag om en ökad utsatthet bland de unga. 105 Förändringar av lärares <strong>omsorgsarbete</strong><br />
skulle därför kunna relateras till förändringar av hur elever faktiskt mår.<br />
Jag kommer emellertid inte att utgå från detta perspektiv, av den enkla anledningen<br />
att det bara synliggör elevers eventuella förändring, men inte synliggör<br />
skolans förändring. Min utgångspunkt är att även om en viss grad av lidande är<br />
en nödvändig förutsättning för att ett <strong>omsorgsarbete</strong> ska kunna aktualiseras, är<br />
det inte en tillräcklig förutsättning. Den plats lidandet kan ha i en pedagogisk<br />
praktik är inte bara beroende av hur omfattande det är, utan av vilken plats det<br />
bereds.<br />
Den övergripande fråga som kommer diskuteras är hur lidandet/välmåendet<br />
som sådant kan komma att beskrivas som ett problem för skolan att förhålla sig<br />
till. Utgångspunkten är att lidandet inte på samma självklara sätt som normbrottet<br />
är en given del av vad skolan har att förhålla sig till. Att skolan behöver upprätthålla<br />
ordning <strong>och</strong> tukt har så länge varit en självklarhet. En skola utan disciplin<br />
har kunnat beskrivas som en ”kvarn utan vatten” (Comenius 1657/1999:260).<br />
Enligt 1649 års skolordning var exempelvis ”utövandet av tukt mot de vanartiga,<br />
försumliga <strong>och</strong> genstöriga så att säga […] själen uti skolans liv <strong>och</strong> ledning” (s.<br />
89). Mindre självklart är att elevers välmående spelar en central roll i exempelvis<br />
deras lärande. Därför är den första uppgiften att analysera villkoren för att elevers<br />
105 ”Det är […] sedan länge känt att den psykiska ohälsan breder ut sig bland barn <strong>och</strong> ungdomar”<br />
skrev Lärarnas riksförbund (2005) nyligen i en debattartikel, där självdestruktivitet,<br />
självmordsproblematik, psykoser, oro, ångest <strong>och</strong> sömnproblem nämns som exempel.<br />
148