Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
Auktoritet och ansvar: Lärares fostrans- och omsorgsarbete i ... - DiVA
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
imlig tolkning är att denna utveckling ytterligare underströk svårigheten med att<br />
utdela rättvisa straff. Det var svårt, <strong>och</strong> inte ens lämpligt att utdela aga utan<br />
inflytande av affekter, men just dessa affekter gjorde att bestraffningen inte<br />
kunde delas ut i lämpliga proportioner.<br />
Ordning <strong>och</strong> uppförande<br />
Även betygen i flit/ordning <strong>och</strong> uppförande var problematiska att sätta rättvist.<br />
Att dela ut dessa betyg var förvisso, i likhet med agan, ett maktinstrument, men<br />
det fanns också problem förknippade med plikten att ge betygen. Exempelvis<br />
kunde den samvetsfulle läraren drabbas av tvivel som bottnade i frågan om<br />
betygen var rättvist satta. Så kunde terminens sista veckor upplevas som ”en tid<br />
av samvetstortyr”, skrev signaturen A. i en artikel i Verdandi (A. 1886:122).<br />
Denna problematik är inte förvånande – kanske ligger det i betygens natur att det<br />
är svårt att sätta dem rättvist. Emellertid menade samma författare (1886:125f)<br />
att kunskapsbetygen var lättare att sätta rättvist än flitbetyget. Problemet med att<br />
sätta rättvisa flitbetyg uppmärksammades också av andra. Problemet hängde<br />
framförallt samman med att det var svårt att bedöma huruvida en prestation var<br />
en funktion av flit eller begåvning (Dufvenberg 1907:106).<br />
På 1930-talet försvann så flitbetyget. 81 Det tycks ha varit en reform som<br />
mottogs positivt inom lärarkåren, åtminstone att döma av kommentarerna i lärartidningarna.<br />
Det genomgående argumentet handlade om rättvisan. Det sades att<br />
flitbetygen hade varit svåra att sätta rättvist (Tfsl 1932/15:198; Tfsl 1927/18; Ft<br />
1937/10:26; Ft 1937/20:28). Flitbetyget åsyftade nämligen till stor del elevens<br />
ansträngningar i hemmet, <strong>och</strong> dessa kunde svårligen kontrolleras. En elevs<br />
bristande överläsning av läxan kunde bero på bristande flit, men det kunde också<br />
bero på andra faktorer, såsom sjukdom eller andra icke förmånliga villkor i<br />
hemmet. Istället för att ge flitbetyg skulle skolan nu ge betyg i ordning, vilket var<br />
ett betyg som skulle åsyfta elevens beteende i skolan. Övergången från flit till<br />
ordning uppfattades med andra ord som en rättvisereform. Äntligen skulle<br />
läraren få rimliga förutsättningar att sätta rättvisa betyg.<br />
Snabbt upptäcktes det emellertid att det nya betygsystemet skapade nya<br />
former av orättvisa. Ett år efter att ordningsbetyget införts i folkskolan konstaterade<br />
en folkskolinspektör: ”Var skolbarns flit svår att rättvist bedöma <strong>och</strong><br />
betygsätta, så är tydligen deras ordning det inte mindre, åtminstone att döma av<br />
den oreda, som de nya betygen föranlett […]” (Norinder 1938:185). 82<br />
81 För folkskolans del ersattes flitbetyget med ett ordningsbetyg 1937. I läroverket skedde övergången<br />
tidigare. Under perioden 1928–1933 användes både flit- <strong>och</strong> ordningsbetyg. 1933 avskaffades<br />
flitbetyget i läroverket.<br />
82 För läroverkens del var ett problem relaterat till att ordningsbetyget till en början bara hade<br />
två betygsteg (medan uppförande <strong>och</strong> flit hade tre). Det var ett problem eftersom läroverksstadgan<br />
slagit fast att det lägsta betyget skulle innebära att föräldrar inte kunde få sänkta<br />
111