Untitled - ferring lääkkeet oy
Untitled - ferring lääkkeet oy
Untitled - ferring lääkkeet oy
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Med inflammatoriskatarmsjukdomar<br />
eller IBD avses ulcerös kolit (colitis ulcerosa, “sårig<br />
tjocktarmsinflammation”) och Crohns sjukdom (fšrkortningen IBD<br />
anvŠnds allmŠnt och Šr hŠrledd frŒn de engelska orden Òinflammatory<br />
bowel diseaseÓ). Sjukdomen börjar oftast vid unga år eller i medelåldern<br />
och fortgår långvarigt (kroniskt) i åratal, sjukdomen kan ända börja i<br />
vilken ålder som helst. Sjukdomen förlöper med aktiva skeden (så<br />
kallade sjukdomsskov) och symptomfria perioder. Det är omöjligt att<br />
förutsäga sjukdomens förlopp, som kan röra sig om allt från ett enda<br />
sjukdomsskov under hela livet till nästan dagliga besvär. Om man har<br />
insjuknat i en kronisk inflammatorisk tarmsjukdom så är det nödvändigt<br />
att lära sig att leva med sin sjukdom. Enligt Folkpensionsanstaltens<br />
(Fpa, KELA) statistik lider cirka 23 000 personer i Finland av<br />
inflammatoriska tarmsjukdomar och årligen tillkommer cirka 1 500<br />
nya fall. Det verkar som om de inflammatoriska tarmsjukdomarna<br />
skulle ha blivit vanligare under senare delen av 1900-talet, men<br />
förbättrade undersökningsmöjligheter har kunnat skenbart öka antalet<br />
nya fall av IBD. Ulcerös kolit är vanligare än Crohns sjukdom, men<br />
dessa sjukdomar kan inte alltid (hos 10 till 20 % av patienterna) skiljas<br />
från varandra. Inflammatoriska tarmsjukdomar förekommer överallt<br />
i världen. De är ungefär lika vanliga på annat håll i Europa och i<br />
Nordamerika som i Finland.<br />
Orsaken till IBD är inte känd<br />
Trots forskning är orsaken till inflammatoriska tarmsjukdomar än så<br />
länge okänd. Ändå vet vi att anlaget att insjukna i IBD åtminstone till<br />
en viss del är ärftligt. Vid forskning i människans arvsanslag har man<br />
lyckats lokalisera vissa IBD-specifika gener. Generna styr kroppens<br />
eget försvarssystem (det immunologiska systemet) och inflammationsreaktionerna<br />
med hjälp av olika signalsubstanser.
Det har gjorts studier för att närmare utreda dessa signalsubstansers<br />
egenskaper och verkningsmekanism. Det verkar som om tarmens eget<br />
försvarssystem skulle reagera exceptionellt kraftigt och långvarigt hos<br />
IBD-patienterna så att inflammationen “fortlöper” i motsats till vad<br />
som är normalt. Forskningsresultaten har redan till en del kunnat<br />
tillämpas på behandlingen. Ett exempel på behandlingstillämpning är<br />
användningen av en antikropp mot ett visst proinflammatoriskt cytokin<br />
(signalprotein), tumörnekrosfaktorn alfa (TNF-alfa), vid behandling<br />
av Crohns sjukdom. Det finns ingen anledning att överbetona betydelsen<br />
av ärftliga anlag vid uppkomsten av IBD. De flesta IBD-patienterna<br />
känner inte till någon släkting med inflammatorisk tarmsjukdom. Olika<br />
andra faktorer såsom läkemedel (anti-inflammatoriska analgetika (s.k.<br />
NSAID), antibiotika), infektioner (virus, bakterier) eller njutningsmedel<br />
(tobak) kan möjligen medverka till att utlösa sjukdomen. Också kosten<br />
och psykiska faktorer såsom stress har misstänkts kunna utlösa IBD.<br />
Olämplig mat eller psykisk stress förvärrar ofta IBD-symptomen,<br />
magsmärtorna och diarrén.<br />
IBD är en kronisk sjukdom och kan åtföljas av symptom<br />
utanför mag-tarmkanalen.<br />
Till det naturliga IBD-förloppet hör återkommande aktiva faser, och<br />
å andra sidan kan symptomen emellanåt också försvinna av sig själv.<br />
Långvarig, utbredd tjocktarmsinflammation, som varat mera än 8 år,<br />
innebär en lindrig ökning av risken för tarmcancer. Risken för cancer<br />
kan minskas genom behandling och regelbundna kontroller.<br />
En del IBD-patienter har förutom magbesvären också IBD-associerade<br />
sjukdomar (s.k. extraintestinala manifestationer): ledinflammationer,<br />
hudsymptom, ögoninflammationer, inflammation i lever och gallvägar,<br />
inflammation i bukspottskörteln, lunginflammationer och inflammationer<br />
i munnen.
Dessa IBD-associerade sjukdomar - t. ex. ledsymptom som påminner<br />
om ledgångsreumatism - är vanligen godartade och förorsakar normalt<br />
inga bestående förändringar. Inflammation i lever och gallvägar leder<br />
dock hos ett mindre antal patienter till svår leverskada och som behandling<br />
behövs då levertransplantation.<br />
En kronisk sjukdom inverkar i olika skeden av livet<br />
IBD kan begränsa studie- och arbetsfšrmŒgan, när sjukdomen befinner<br />
sig i aktivt skede, men IBD leder sällan till långvarig arbetsoförmåga.<br />
Det är ändå skäl att att ta sjukdomen i beaktande vid yrkesval: tungt<br />
fysiskt arbete och nattarbete kan vålla problem.<br />
Graviditeten förlöper i allmänhet normalt hos patienter med IBD: i<br />
lugnt skede påverkar IBD inte graviditeten, och det finns inte heller<br />
någon ökad risk för fosterskador. Graviditeten försvårar inte heller<br />
sjukdomen. Det är viktigt att den blivande mamman får god vård, och<br />
läkemedelsbehandling mot IBD kan vanligen pågå helt normalt under<br />
graviditeten, men det är bra att diskutera saken med den vårdande<br />
läkaren. Knappt 10 % av barnen till föräldrar med IBD löper risk att<br />
få sjukdomen.<br />
I sådana fall då IBD förorsakar besvär och kräver kontinuerlig<br />
läkemedelsbehandling beviljas vanligen befrielse från bevŠringstjŠnst<br />
åtminstone för en viss tid. Beslutet fattas av uppbåds- eller militärläkaren,<br />
och det är skäl att till uppbådstillfället ta med den vårdande läkarens<br />
utlåtande om sjukdomen.
IBD patienten får ekonomiskt stöd, rehabilitering och<br />
information<br />
De vanligaste läkemedlen för behandling av inflammatoriska sjukdomar<br />
(IBD), 5-ASA-preparat, sulfasalazin, metronidazol, kortikosteroider,<br />
azatioprin, metotrexat och ciklosporin hör till Folkpensionsanstaltens<br />
specialersŠttningsgilla lŠkemedel (lägre specialersättningsgrupp 75 %<br />
dvs ersätts med 75 % av det belopp som överstiger självriskandelen).<br />
Patienter med svår IBD kan beviljas rehabiliteringsstšd, speciellt ifall<br />
sjukdomen förorsakar ansenliga tilläggskostnader (ca 800 € per år).<br />
Folkpensionsanstalten anordnar anpassningskurser och i specialfall<br />
yrkesinriktad rehabilitering för IBD-patienter. Till ansökan om<br />
specialersättning för läkemedel, anpassningsträningskurser och<br />
yrkesinriktad rehabilitering skall bifogas ett B-utlåtande av den vårdande<br />
läkaren och vid ansökan om rehabiliteringsstöd ett C-utlåtande.<br />
Dessutom anordnar många sjukhus anpassningsträning och<br />
informationskurser. På grund av sjukdomen kan man beviljas<br />
skatteavdrag ifall invaliditeten är minst 30 %. Läkaren bedömer<br />
invaliditetsgraden och sänder läkarutlåtandet till skattemyndigheterna.<br />
Stöd som beviljats på grund av sjukdomen kan ändras. Ytterligare<br />
information fås från vårdanstaltens socialsköterska och Folkpensionsanstaltens<br />
lokalbyråer.
Vid ulcerös kolit är vanligtvis både ändtarms- och<br />
tjocktarmsregionen (kolon) inflammerad, och<br />
uttrycket betyder egentligen “sŒrig inflammation i<br />
tjocktarmen”. Inflammationens utbredning varierar:<br />
hos en del patienter omfattar inflammationen enbart<br />
ändtarmen (då talar man om proktit), hos en del<br />
omfattar inflammationen ändtarmen samt en del av<br />
tjocktarmen (kolon) och hos en del är hela<br />
tjocktarmen angripen (då används uttrycket total<br />
kolit). Om inflammationen fortgår kan den breda<br />
ut sig. Slemhinnan är helt och hållet inflammerad,<br />
svullen, grumlig, blöder lätt och har åtskilliga ytliga<br />
små sår (ulcerationer). Vid biopsi konstateras<br />
inflammerade celler och sår. När inflammationen<br />
läks t.ex. till följd av behandling kan slemhinnan<br />
normaliseras, men i allmänhet konstateras ett lindrigt<br />
ökat antal inflammatoriska celler samt förtunning<br />
av och ärrbildning i slemhinnan. Hos en del patienter<br />
bildas det i tjocktarmen s.k. inflammationspolyper<br />
som är godartade men som kan ge upphov till<br />
blödning.<br />
Symptomen vid ulcerös kolit är diarré och<br />
blodig och/eller slemmig avföring<br />
De vanligaste symptomen vid ulcerös kolit är diarré,<br />
blodig och/eller slemmig avföring och magknip eller<br />
magsmärtor. Proktitpatienter kan ha blodig avföring<br />
och förstoppning som enda symptom.
Symptomen kan fortgå kontinuerligt eller uppträda i perioder omfattande<br />
några veckor eller månader med symptomfria perioder emellan.<br />
Patientens allmänkondition är vanligen god, vikten är oförändrad,<br />
arbetsförmågan bibehålles och han/hon verkar inte sjuk. Så småningom<br />
kan ändå allmänsymptom såsom trötthet och avmagring uppkomma.<br />
Hos en del patienter är symptomen allvarliga. Fortgående blodig diarré<br />
och feber kräver sjukhusvård.<br />
Ulcerös kolit diagnostiseras med hjälp av endoskopi<br />
Misstanken om ulcerös kolit väcks på grund av ovannämnda symptom.<br />
För att fastställa diagnosen undersöks tarmen endoskopiskt med en<br />
lång, tunn och mjuk slang som är försedd med videokamera. Vanligtvis<br />
räcker det med undersökning av nedre delen av tjocktarmen<br />
(sigmoideoskopi) för att ställa diagnosen, och kolitens utbredning<br />
fastställs genom skopiering av hela tjocktarmen (koloskopi). I samband<br />
med den endoskopiska undersökningnen tas också vävnadsprover<br />
(biopsi) för att verifiera diagnosen. Laboratorieproverna visar för det<br />
mesta normala värden, men hemoglobinvärdet (Hb) kan vara lågt, de<br />
så kallade “inflammationsmätarna” (SR=ÓsŠnkaÓ, CRP) och levervärdena<br />
(ALAT, AFOS) kan vara förhöjda.<br />
Ulcerös kolit behandlas med läkemedel och ibland kirurgiskt<br />
Viktigast är behandlingen med läkemedel. Till förfogande står läkemedel<br />
vilka som verksamt ämne innehåller 5-aminosalicylsyra (5-ASA)<br />
(Pentasa ¨ , Asacol ¨ , Dipentum ¨ ), läkemedel som innehåller 5-ASA och<br />
sulfapyridin (Salazopyrin ¨ ), metronidazol (Flagyl ¨ , Trikozol ¨ ,<br />
Metronidazol ¨ ), kortikosteroider (t.ex. Prednisolon ¨ , Medrol ¨ ,<br />
Entocort ¨ ) samt så kallade immunsuppressiva läkemedel t. ex. azatioprin<br />
(Azamun ¨ , Imurel ¨ , Imuprin ¨ ), och ciklosporin (Sandimmun ¨ ).
5-ASA-lŠkemedlen kan användas under perioder då sjukdomen är<br />
lindrigt försvårad och till att motverka sjukdomens benägenhet att<br />
återkomma. 5-ASA-tabletter, -klysma och -suppositorier påverkar<br />
tarmslemhinnan lokalt och lindrar inflammationen. Eftersom<br />
inflammationen lätt förnyas rekommenderas 5-ASA-behandling under<br />
lång tid, t. o. m. i flera år. 5-ASA-preparaten har få biverkningar.<br />
Överkänslighetsreaktioner såsom utslag och feber kan ändå förekomma.<br />
Kortikosteroider är effektiva då sjukdomen befinner sig i aktiv fas.<br />
I allmänhet lindras akut ulcerös kolit med kortikosteroidbehandling i<br />
1 till 2 månader. Kortikosteroider kan ges intravenöst (i sjukhusvård)<br />
och som tabletter eller klysma. Vid kortikosteroidbehandling förekommer<br />
biverkningar såsom besvär i övre buken, svullnad, viktökning, eksem,<br />
humörsförändringar, psykiska symptom och sömnlöshet. Långvarig<br />
eller upprepad användning kan förorsaka bl.a. förändringar i benstommen<br />
(benskörhet), gråstarr (katarakt) och förhöjt tryck i ögonen (glaukom).<br />
Kortikosteroiderna har bäst effekt när de används under korta<br />
behandlingsperioder. De minskar inte sjukdomens benägenhet att<br />
förnyas och långvarig användning rekommenderas inte.
Av de immunsuppressiva läkemedlen minskar azatioprin inflammationens<br />
benägenheten att förnyas. Dessa läkemedel verkar långsamt,<br />
först efter 3 till 6 månaders behandling. Allvarliga biverkningar förekommer<br />
hos 10 till 20 % av patienterna. Sådana biverkningar är bl a<br />
förändringar i blodbilden, leverskador, eksem, feber och ledsmärtor.<br />
På grund av risken för biverkningar kontrolleras blodbilden, dvs. vita<br />
blodkroppar och blodplättar (leukocyter och trombocyter), och levervärdena<br />
(ALAT, AFOS) regelbundet under behandlingen. Ciklosporin<br />
kan vara till hjälp i inflammationens aktiva skeden och kan användas<br />
ifall kortikosteroidbehandling inte haft effekt.<br />
Vid kirurgisk behandling tas hela tjocktarmen bort. Vid operationen<br />
kan den nedre delen av tunntarmen formas till en reservoar som förenas<br />
med ändtarmen (s.k. ileoanal anastomos, IAA) eller så kan nedre delen<br />
av tunntarmen föras ut genom ett hål i bukväggen (ileostomi, “påse på<br />
magen”). IAA är för närvarande den vanligaste kirurgiska metoden.<br />
Hos största delen av de opererade nås ett gott resultat, inflammationen<br />
läks, medicinsk behandling behövs inte längre och livskvaliteten<br />
förbättras. Hos de flesta förorsakar operationen dock ständig diarré<br />
och hos en del också problem med avföringsinkontinens. Efter IAAoperationen<br />
uppstår inflammation hos en del patienter i den av<br />
tunntarmens nedre del formade reservoaren (s.k. “pouchit”) som kräver<br />
läkemedelsbehandling. Kirurgisk behandling aktualiseras om<br />
läkemedelsbehandlingen inte ger tillfredsställande resultat eller vid<br />
misstanke om cancer i tarmen.
Specialdiet har inte konstaterats ha någon betydelse vid<br />
behandling av tjocktarmsinflammation. Tjocktarmen<br />
kontrollerar normalt kroppens vätskebalans, men där sker<br />
ingen omfattande absorbering av födoämnen och ulcerös<br />
kolit stör således inte födoämnesabsorptionen. Födoämnesallergi<br />
har inte konstaterats orsaka ulcerös kolit.<br />
Många födoämnen, som förorsakar magbesvär också hos<br />
friska, kan förvärra symptomen vid tarminflammation.<br />
Matsmältningen underlättas om man tuggar maten noggrant<br />
och undviker stora matportioner. Andelen födoämnen och<br />
njutningsmedel som smälter dåligt och som hos många<br />
människor irriterar mag-tarmkanalen (se tabellen intill)<br />
kan minskas utan att nutritionen blir lidande. Det finns<br />
inget skäl att helt och hållet sluta använda mjölkprodukter<br />
ifall patienten inte lider av svår malabsorption av mjölksocker<br />
(hypolaktasi, laktosintolerans). Personer med<br />
laktosintolerans tål för det mesta s.k. HYLA-produkter.<br />
Ifall andelen mjölkprodukter minskas rekommenderas<br />
kalciumtabletter för att tillfredsställa behovet av kalcium.
Egenvård är till hjälp<br />
Det lönar sig att begränsa användningen av sådana födoämnen som<br />
framkallar symptom och det är viktigt att ta läkemedlen enligt<br />
anvisningarna. Om symptomen förvärras kan patienten på ordination<br />
av den vårdande läkaren komplettera behandlingen med 5-ASA-tabletter<br />
och som stödbehandling använda 5-ASA-suppositorier eller -klysma<br />
och till och med kortikosteroidbehandling.<br />
Fastän tarminflammationen lugnar sig kan patienten ha diarré och tillfälliga<br />
magsmärtor. Livets olika stressituationer, jäkt, krävande arbetsuppgifter,<br />
resor, sorg och glädje kan hos vem som helst framkalla<br />
magbesvär och störningar i tarmfunktionen, såsom diarré, trög mage,<br />
väderspänningar och magplågor. På samma sätt kan vissa födoämnen<br />
(se s. 11) framkalla symptom. En person som lider av inflammatorisk<br />
tarmsjukdom får magbesvär lättare än vanligt. I allmänhet avtar besvären<br />
av sig själva då stressituationen är över och då kostvanorna ändras.<br />
Det är bäst att i förväg konsultera läkare beträffande eventuell<br />
läkemedelsbehandling. Diarré kan behandlas med antidiarrémedel,<br />
t. ex. loperamid (Imodium ¨ , Imocur ¨ , Lopex ¨ ) som kan användas för<br />
behandling av tillfällig diarré och även i förebyggande syfte (läs kapitlet<br />
“När är det skäl att omedelbart kontakta läkare”).
Det är bra att gå på kontrollundersökningar enligt en överenskommen<br />
tidtabell. Om sjukdomen efter begynnelseskedets akuta inflammation<br />
är under kontroll så behövs laboratoriekontroller vanligtvis en gång<br />
om året och endoskopiska undersökningar med två/tre års intervall.<br />
En endoskopisk undersökning av hela tjocktarmen (koloskopi) bör<br />
göras cirka 7 år efter insjuknandet och därefter med 1 till 3 års intervaller<br />
på grund av risken för tarmcancer.<br />
När är det skäl att omedelbart kontakta sin vårdanstalt<br />
eller läkare?<br />
Kontinuerliga magsmärtor, blodig diarré över 5 gånger/dygn och feber<br />
är symptom på svår kolit och då skall man kontakta sin läkare.<br />
Användning av antidiarrémedel i en sådan situation kan förvärra<br />
sjukdomen.
Hos patienter med Crohns<br />
sjukdom sätter sig inflammationen<br />
vanligen i nedre delen av tunntarmen (ileum<br />
terminale) och i övre delen av tjocktarmen, dvs. i<br />
blindtarmsområdet. Inflammationen kan emellertid<br />
förekomma i vilken del av mag-tarmkanalen som helst.<br />
Ofta är tarmslemhinnan fläckvist och segmentellt<br />
inflammerad, det vill säga delvis frisk, delvis drabbad.<br />
Inflammationen går djupt och kan t o m tränga igenom<br />
hela tarmväggen. Djupgående inflammation förorsakar<br />
lätt förträngningar i tarmen (striktur). Hos en del<br />
patienter leder den djuptgående inflammationen till<br />
att olika delar av tarmen fastnar fast i varandra och<br />
onormala förbindelser bildas (s.k. fistlar, till exempel<br />
mellan tunntarmens nedre del och tjocktarmen).<br />
Inflammationen kan också sprida sig genom<br />
tarmväggen till närliggande andra organ t ex till<br />
urinblåsan, slidan och också till huden. Kring<br />
analöppningen sker utbredningen till omgivande fett<br />
och hud. Till följd av djup, genom tarmväggen<br />
trängande inflammation bildas ibland bölder (abscess)<br />
i bukhålan. Biopsier visar fläckvis, djup inflammation,<br />
sår och ibland så kallade granulom, som är<br />
karakteristiska för Crohns sjukdom. När inflammationen<br />
läks t. ex. som en följd av behandling kan slemhinnan<br />
normaliseras men förblir ofta ärrig. Hos en del<br />
patienter bildas inflammatoriska polyper som är<br />
godartade men som kan orsaka blödning.
Crohns sjukdom kan förorsaka många andra besvär än<br />
magsmärtor<br />
De vanligaste symptomen vid Crohns sjukdom är smärtor i nedre delen<br />
av magen, diarré, blodig avföring, feber och avmagring. Symptomen<br />
kan vara kontinuerliga eller uppträda i perioder om några veckor/månader<br />
med lättare perioder emellan, eller till och med försvinna emellan.<br />
Speciellt i början har patienten ofta smärtor i nedre delen av magen<br />
på höger sida, vilket kan väcka misstanke om blindtarmsinflammation<br />
(appendicit). Beroende på inflammationens utbredning kan symptomen<br />
variera från enbart smärta (lokal inflammation) till blodig avföring<br />
(extensiv, dvs. omfattande inflammation).<br />
Crohns sjukdom diagnostiseras med hjälp av endoskopi<br />
Misstanken om Crohns sjukdom väcks vanligen på grund av<br />
ovannämnda symptom. För att fastställa diagnosen undersöks tarmen<br />
också endoskopiskt (med koloskopi). Vid koloskopi kan hela tjocktarmen<br />
undersökas och dessutom nedre delen av tunntarmen där Crohns<br />
sjukdom vanligen sitter. För undersökning av tunntarmen kan man<br />
ibland också använda röntgenundersökning – röntgenfotografering<br />
med hjälp av röntgenkontrastmedel. I samband med endoskopin tas<br />
också vävnadsprover av slemhinnan för att verifiera diagnosen.<br />
Laboratorieproverna kan visa normala värden, men hos många patienter<br />
är de så kallade “inflammationsmätarna” (SR= ÒsŠnkaÓoch CRP)<br />
höga, somliga patienter lider av anemi och även levervärdena (ALAT,<br />
AFOS) kan vara höga.<br />
Crohns sjukdom behandlas med läkemedel och kirurgiskt<br />
Läkemedelsbehandlingen liknar den som ges vid ulcerös kolit (se s.<br />
8). Som basbehandling ges 5-ASA-preparat och i aktiv fas används<br />
kortikosteroider.
Som ett behandlingsalternativ finns en huvudsakligen lokalt verkande<br />
peroral steroid budesonid (Entocort ® ), som vid inflammation i nedre<br />
delen av tunntarmen och övre delen av tjocktarmen ger motsvarande<br />
resultat som vanlig kortikosteroidbehandling men biverkningarna är<br />
färre. I synnerhet vid behandling av fistlar och abscesser kan också<br />
antibiotika vara till nytta. Vanligen behövs läkemedelsbehandling under<br />
lång tid för att minska sjukdomens benägenhet att återkomma.<br />
Av de immunsuppressiva läkemedelen används azatioprin eller metotrexat<br />
(t.ex. Trexan ® ) för att minska behovet av kortikosteroidbehandling<br />
och för att motverka att sjukdomen aktiveras på nytt, på motsvarande<br />
sätt som vid ulcerös kolit. Monoklonala antikroppar mot TNF-alfa<br />
(Remicade ® ) har visat sig vara effektivt mot Crohns sjukdom hos vissa<br />
patienter. Remicade ® ges intravenöst på sjukhus eller poliklinik.<br />
Läkemedlets verkan börjar inom några veckor och varar några månader,<br />
vilket innebär att behandlingen måste förnyas. Antikroppar mot TNFalfa<br />
och andra dylika läkemedel används ifall vanliga läkemedel och<br />
kirurgisk behandling inte gett tillfredsställande behandlingsresultat.<br />
Vid kirurgisk behandling opererar man vanligen bort den svårast inflammerade<br />
delen av tarmen. De vanligaste kirurgiska ingreppen<br />
innebär borttagning av nedre delen av tunntarmen och övre delen av<br />
tjocktarmen (ileocekal resektion) samt avlägsnande av en del av<br />
tjocktarmen (resektion av kolon). I vissa fall behövs ett ingrepp som<br />
innebär att ändan av tunntarmen genom ett hål förs ut utanpå magen.<br />
När det inflammerade tarmavsnittet tas bort, hålls sjukdomen oftast<br />
till en början under kontroll, men de flesta patienter får återfall inom<br />
några månader/år. Tarmförträngningar kan utvidgas (dilateras) i samband<br />
med endoskopi.
Specialdiet behövs vanligtvis inte. Symptomen kan dock förvärras av<br />
många födoämnen på samma sätt som hos patienter med ulcerös kolit<br />
(se s. 11). Ifall det finns förträngningar i tarmen kan fiberfattig kost<br />
ibland vara nödvändig. Om tunntarmsinflammationen är mycket<br />
omfattande eller om en del av tunntarmen är bortopererad, är det<br />
möjligt att det uppstår otillräcklig absorption av näringsämnen (malabsorption).<br />
Magsmärtorna kan begränsa normalt födointag vilket ytterligare<br />
minskar näringsämnestillförseln. Tillräckligt med näring som garanterar<br />
normalvikt är väsentligt, eftersom undernäring förvärrar sjukdomen<br />
och minskar behandlingens effekt. Undernäring behandlas genom att<br />
öka näringsintaget. Om detta inte är tillräckligt kan man använda<br />
vitamin- och spårämnespreparat (speciellt vitamin D, vitamin B12,<br />
folsyra, kalcium och jŠrn) som säljs på apotek samt kliniska näringspreparat.<br />
Genomförande av kostterapi kräver ofta hjälp av en dietist.<br />
EgenvŒrd Šr till hjŠlp<br />
Det lönar sig att begränsa användningen av sådana födoämnen som<br />
framkallar symptom och det är viktigt att ta läkemedlen enligt anvisningarna.<br />
Om symptomen förvärras kan patienten på ordination av<br />
den vårdande läkaren komplettera behandlingen med 5-ASA-tabletter<br />
och som stödbehandling använda 5-ASA-suppositorier eller -klysma<br />
och till och med kortikosteroidbehandling.
Fastän tarminflammationen lugnar sig kan diarré och tillfälliga<br />
magsmärtor förekomma. Livets olika stressituationer, jäkt, krävande<br />
arbetsuppgifter, resor, sorg och glädje kan hos vem som helst framkalla<br />
magbesvär och störningar i tarmfunktionen, såsom diarré, trög mage,<br />
väderspänningar och magplågor. På samma sätt kan vissa födoämnen<br />
(se s. 11) framkalla symptom. Det är bäst att i förväg konsultera läkare<br />
beträffande eventuell läkemedelsbehandling. Diarré kan behandlas<br />
med antidiarrémedel, t.ex. loperamid (Imodium ® , Imocur ¨ , Lopex ¨ )<br />
som passar för behandling av tillfällig diarré och även i förebyggande<br />
syfte (läs ändå kapitlet “När är det skäl att omedelbart kontakta läkare”).<br />
Det är bra att gå på kontrollundersökningar enligt en överenskommen<br />
tidtabell. Om sjukdomen efter initialskedets akuta inflammation är<br />
under kontroll så behövs laboratoriekontroller vanligtvis med cirka ett<br />
års intervall. Patienter med extensiv tjocktarmsinflammation genomgår<br />
endoskopiska kontrollundersökningar cirka 7 år efter insjuknandet och<br />
därefter med 1 till 3 års intervaller på grund av risken för tarmcancer.<br />
När är det skäl att omedelbart kontakta läkare?<br />
Crohns sjukdom kan orsaka tarmstopp som kännetecknas av buksmärta<br />
runtom naveln 1-3 timmar efter en måltid, buksvällning, tarmkurrning<br />
och slutligen kräkningar. Även kontinuerliga magplågor, blodiga<br />
avföringar mera än 5 gånger/dygn och feber är symptom som kräver<br />
läkarkontakt. Användning av antidiarrémedel i en sådan situation kan<br />
förvärra sjukdomen.
Det finns också en egen förening för personer med inflammatoriska<br />
tarmsjukdomar, Crohn- och Colitisföreningen (Crohn ja Colitis ry).<br />
Föreningen har cirka 3 400 medlemmar (1/2005) och den är medlem<br />
i det europeiska förbundet för Crohn- och Colitisföreningar, EFCCA.<br />
Föreningen har kontakt med Folkpensionsanstalten, olika branschorganisationer<br />
samt statliga beslutsfattare, och strävar till att vid behov<br />
påverka dem.<br />
Föreningen erbjuder sina medlemmar information om inflammatoriska<br />
tarmsjukdomar bland annat via medlemsblad, Internet samt olika<br />
publikationer. Information erbjuds också för både barn och vuxna på<br />
anpassningsträningskurser, som föreningen arrangerar i samarbete med<br />
andra föreningar. På stödpersonskurser utbildar Crohn- och Colitisföreningen<br />
stödpersoner som kan vara till stor hjälp för nyinsjuknade<br />
och varför inte också för andra.<br />
I samband med vår- och höstsammanträden anordnas föreläsningar av<br />
specialister för att förmedla den senaste informationen om inflammatoriska<br />
tarmsjukdomar till alla intresserade. På dessa sammanträden<br />
möter du andra med samma sjukdom som du själv har och som du kan<br />
träffa också på regionala möten. På föreningens hemsidor,<br />
www.ccafin.org, pågår livlig diskussion på ett diskussionsforum som<br />
vem som helst fritt kan delta i.<br />
Du kan anmäla dig som medlem genom att fylla i anmälningsblanketten<br />
som bifogas eller på våra hemsidor: www.ccafin.org<br />
Kuninkaankatu 24 A<br />
33210 TAMPERE<br />
tfn. (03) 266 2600<br />
e-post: ccafin@sci.fi
Författare av patientinformationsbroschyren<br />
docent Seppo Niemelä,<br />
överläkare<br />
OYS, gastroenterologiska avdelningen<br />
Specialister från<br />
Crohn- och Colitisföreningen<br />
Utgivare av patientinformationbroschyren<br />
Stjärnfallsgränden 1<br />
02240 ESBO<br />
tfn. 09-613 6230<br />
fax 09-6136 2333<br />
Oy Sevenprint Ltd 03/2005