Handbokens redaktion - Stockholms läns landsting
Handbokens redaktion - Stockholms läns landsting
Handbokens redaktion - Stockholms läns landsting
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
184 | DIVERSE DIVERSE | 185<br />
• MRSA-teamets läkare eller infektionsbakjour kontaktas inför ev. antibiotikabehandling<br />
• ta reda på om det finns personal inom hemsjukvård eller hemtjänst som kan utsättas<br />
för smittrisk och därför – med patientens samtycke – vara i behov av information om<br />
MRSA.<br />
VRE<br />
Vankomycinresistenta enterokocker (VRE) har också spridits inom sjukvården i andra<br />
länder. I USA är den ett mycket stort problem.<br />
Till skillnad från S. aureus och gramnegativa tarmbakterier orsakar enterokocker<br />
framförallt infektioner hos patienter med annan allvarlig sjukdom. Urinvägsinfektioner,<br />
postoperativa infektioner och sepsis är de vanligaste. Bärarskap är mycket vanligare än<br />
klinisk infektion.<br />
• Patienter som läggs in bör vårdas på enkelrum med egna hygienutrymmen.<br />
• Överförs framförallt med kontaktsmitta. Risken för smitta minskas effektivast genom<br />
god handhygien hos sjukvårdspersonal och patient.<br />
• I kliniska prov hittas VRE vanligast i sår- eller urinprov. Vid screening är det bäst att ta<br />
ett avföringsprov. Ett pinnprov med samma provtagningsmaterial som för sårodling tas.<br />
• Patienter som vårdats utomlands de senaste sex månaderna screenas och vårdas på<br />
enkelrum i väntan på svar.<br />
• VRE är anmälningspliktigt enligt smittskyddslagen.<br />
Åtgärder vid nyupptäckt VRE<br />
Behandlande läkare ansvarar för att<br />
• kompletterande VRE-odlingar tas enligt vårdprogram<br />
• smittspårning genomförs<br />
• patienten och i vissa fall anhörig får information om VRE<br />
• patienten får förhållningsregler enligt smittskyddsläkarens smittskyddssblad<br />
• anmälan görs enligt smittskyddslagen i SmiNet<br />
• VRE-diagnosen markeras i patientens journal<br />
• mottagande enhet informeras<br />
• infektionskonsult kontaktas inför ev. antibiotikabehandling.<br />
Författare: Olov Aspevall, Vårdhygien <strong>Stockholms</strong> län (ansvarsområde:<br />
Karolinska Universitetssjukhuset)<br />
Behandling av akut smärta<br />
ICD-kod: R52.0<br />
Behandlingsrekommendationerna baseras på ”Kloka listan”. Enbart behandling av akut<br />
smärta av nociceptiv typ avses.<br />
Sammanfattning<br />
1.<br />
2.<br />
3.<br />
4.<br />
5.<br />
Paracetamol och/eller NSAID är grunden för all behandling av nociceptiv smärta.<br />
Medelstarka opioider har ingen eller ringa plats i behandlingsarsenalen på<br />
akutmottagningen.<br />
Morfin är förstahandspreparat när stark opioid behöver ges, behandlingen trappas ut<br />
inom någon vecka eller följs upp om den fortgår.<br />
Undvik kombinationspreparat.<br />
Smärtbehandling ska påbörjas snarast möjligt!<br />
Smärta<br />
Smärta definieras av International Association for the Study of Pain (IASP) som ”en<br />
obehaglig sensorisk och emotionell upplevelse vilken kan korreleras till verklig eller<br />
potentiell vävnadsskada eller uttryckas i termer av sådan skada”.<br />
Akut smärta, indelning<br />
• Nociceptiv smärta<br />
• Neurogen smärta<br />
• Smärta av okänd orsak<br />
Denna behandlingsöversikt tar enbart upp akut (< 4 veckor) nociceptiv smärta, som i sin<br />
tur kan delas in i somatisk smärta (ytlig smärta, från hud och ytliga strukturer, och djup<br />
smärta, från ledkapslar, muskler och andra vävnadstyper) samt visceral smärta, dvs. från<br />
inre organ.<br />
Nociceptiv smärta uppstår då nociceptorer, smärtreceptorer, på något sätt stimuleras, t.ex.<br />
av kemiska, mekaniska eller termiska stimuli.<br />
Ytlig somatisk smärta upplevs ofta som skarp och vällokaliserad medan djup somatisk och<br />
visceral smärta är mer molande och diffus till sin karaktär.<br />
Smärtbehandling, översikt<br />
I första hand ges paracetamol.<br />
I andra hand ges paracetamol och/eller NSAID (t.ex. ibuprofen eller diklofenak) eventuellt<br />
med tillägg av stark opioid (t.ex. morfin).<br />
Beakta risken för biverkningar av morfin!<br />
Obstipation bör förebyggas med laktulos (Laktulos) 10–25 ml mixtur/dag, makrogol<br />
(Movicol) 1–3 dospåsar/dag eller natriumpikosulfat (Laxoberal) 10–20 droppar/dag.<br />
Illamående kan förebyggas med metoklopramid (Primperan) inj (5 mg/ml) 2 ml 1 x 1–3 iv.,<br />
tabl 10 mg 2 x 1–2 po eller supp 20 mg 1 x 1–3. Alternativt ges meklozin (Postafen) tabl 25<br />
mg 1 x 1–2.